Miloš Milojević, ekskluzivno za “Glas Srpske”: Za Zvezdu sam spreman da uradim sve
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2022/09/750x500/20220930233603_436568.jpg)
BEOGRAD - Zaobilaznim putem, onim kojim se rjeđe ide, preko Islanda i Švedske, Miloš Milojević je stigao na glavnu pozornicu, gdje reflektori danonoćno rade, a svaki se pokret prati pod posebnom lupom - u Crvenu zvezdu.
U prvom mandatu je došao na izričit zahtjev Dejana Stankovića, da mu bude pomoćnik, a potom ga je Zvezdan Terzić ovog ljeta vratio, u najtežem momentu, nakon eliminacije iz Lige šampiona da svojim znanjem, kao šef stručnog štaba, pomogne u ostvarenju ciljeva koji su u Ljutice Bogdana uvijek najviši.
Kao Zvezdino dijete i neko ko je prošao školu “crveno-bijelih” Milojević je imao želju da se oproba kao prvi trener srpskog šampiona, ali u perspektivi, za nekih pet do deset godina. Ipak, kada je dobio poziv sa “Marakane” mladi strateg za “Glas Srpske” je priznao da nije mnogo razmišljao.
- Poziv Zvezde, odnosno ljudi iz kluba, za mene je bio velika čast i odgovornost. Pre toga me je zvao i Deki Stanković. Rekli su da svi veruju u mene. Gledajte, posle toga nema tu dobrog ili manje dobrog momenta. To je moj klub, za Zvezdu sam spreman da uradim sve. Velika je odgovornost doći posle tako dobrih rezultata, ali to je Zvezda i ona uvek hoće korak više. Tako da i trener koji dođe posle toga mora napraviti korak više. Kada Zvezda zove ne razmišlja se glavom, nego srcem. A ono uvek kaže da, kad Zvezda zove, tu nema mesta za ubeđivanje. Lično, ne volim da nekog ubeđujem niti da mene neko ubeđuje - istakao je Milojević.
GLAS: Vaša osnovna filozofija kao trenera je dominacija intenzitetom i tempom. Kada ćemo to videti kod vaše Zvezde?
MILOJEVIĆ: Tu postoji proces selekcije, sistem treninga da bi se tako igralo. Ne volim da se vadim i da skidam odgovornost sa sebe, ali jako je teško to uspostaviti, doći u krizni dan pred utakmicu, četiri dana pre derbija. U tom periodu i ovom rasporedu nema prostora za trening. Postoji prostor za oporavak, motivaciju i taktičke zamisli, a moja filozofija se dosta bazira na treningu. Moram naći način koji odgovara svim igračima, tj. najboljima u timu. Radimo na tome, podižemo intenzitet i reakciju na izgubljenu loptu. Međutim, nekad vam raspored utakmica ne dozvoljava da se time bavite maksimalno. Radimo najbolje što možemo.
GLAS: Koliko vam je prijala pauza da implementirate vaše zamisli?
MILOJEVIĆ: Prijala nam je pauza i da vidim kako momci reaguju na napore, iako sam ih znao većinu, jer smo sa Dekijem Stankovićem prolazili teške pripreme. Nije mi prijalo to što smo imali mnogo igrača koji su bili odsutni. Ponosan sam i želim da svi budu u reprezentacijama, ali s druge strane sa aspekta trenažnog procesa, sada kad imamo malo vremena je nešto što mi negde i ne odgovara.
GLAS: Preferirate sistem 4-3-3, visok intenzitet.
MILOJEVIĆ: Mi uvek hoćemo da pritisnemo protivnika visoko gore, da imamo kontrolu, da osvajamo visoko loptu. Možda glupo zvuči, nama je to plan bio i protiv Trabzona. Postoji jedna naučna konstanta, a to je da igračima koji imaju preko 30 godina treba duži proces oporavka. Na primer, oni su odigrali u tom stilu prvenstvenu utakmicu protiv Novog Pazara, gde smo na 80 odsto poseda i 90 odsto vremena na njihovoj trećini terena, ne polovini. I zbog tog oporavka ne mogu da ponove isto i protiv boljeg protivnika. Protiv Monaka smo recimo mnogo bolje izgledali. To su te neke oscilacije zbog kojih moramo da osposobimo veći broj igrača da bismo mogli držati taj intenzitet. Nije problem dakle taktičke prirode. Ekipa je posle Makabija bila u lošem psihološkom stanju i to mora da se podigne na viši nivo, da oni veruju u to.
GLAS: Ima li Zvezda psihologa?
MILOJEVIĆ: Pričao sam sa čelnicima kluba. Živimo na Balkanu, odmah tu ide ono “nama ne treba psiholog”, kad se on pomene ljudi pomisle da je neko lud. Međutim, činjenica je da hoćemo da se takmičimo sa najboljim evropskim klubovima. Svi ti klubovi imaju po tri, četiri psihologa, ne samo u prvom timu, nego se to studijski radi od mlađih kategorija. Psiholog ne funkcioniše u kriznim situacijama ako ne postoji baza. Ne može on nama da da recimo neke tri stvari i sad ćemo mi sve da pobeđujemo sa 3:0. To mora da se radi gradacijski i mislim da su u klubu svi svesni toga i da će to u Zvezdi zaživeti uskoro na svim nivoima.
GLAS: Poznajete švedsku ligu, ima li tamo igrača za Zvezdu?
MILOJEVIĆ: Postoji naravno. Skauting služba sa Markom Marinom radi veoma temeljno, prati se dosta liga. Prate se i te skandinavske lige. Video sam i spisak igrača koje oni imaju. Tu sam da im ukažem na neke stvari, jer sam neke od tih momaka i trenirao, a neki su bili rivali ekipama koje sam vodio. Još jedna stvar, Zvezda je stvarno teška za igrače. Nema vremena za adaptaciju. Traži se sve sad i odmah. Bitno je da ti igrači koji dolaze imaju karakter i da znaju šta ih očekuje ovde. Tu je mnogo bitno pogoditi. Klub uvek dovede dobre igrače, ali neko se uklopi, neko ne.
GLAS: Koliko stignete ispratiti klince iz Grafičara?
MILOJEVIĆ: Naravno. Sad smo prvom timu priključili malog Jovana Mijatovića, tu su braća Mituljikići, Nikola Knežević...Imamo dobru grupu igrača. Nama treba nešto između 22 do 28 godina. To je nešto na čemu radimo da bi osvežili ekipu.
GLAS: Možete li nam predstaviti Vašeg prvog pomoćnika, Iranca Poju Asbagija?
MILOJEVIĆ: U pitanju je jedan od najperspektivnijih švedskih trenera. On je Šveđanin koji je sa dve godine došao iz Irana, to jest njegovi roditelji kao političke izbeglice. Bio je u lošem momentu u Geteborgu, nije bilo novca, radio je u U21 selekciji Švedske, tu je imao dobre rezultate, lepo su igrali. Onda je otišao u Barnsli kada su bili otpisani u Čempionšipu. On je verovao da može da promeni stvari, nažalost nije uspeo i onda je počeo da radi na jednoj njihovoj televiziji kao ekspert za englesku ligu. Tražio sam nekog ko je mirniji od mene, a poznaje fudbal i nekog ko je spreman da mi kaže kada radim neke stvari pogrešno. Dobro vidi igru, taktički je dosta dobar. Dobar balans za naš stručni štab sa Nenadom Milijašom i Vujadinom Savićem. Zadovoljan sam i ja, ali i igrači sa njegovim radom.
GLAS: Kakvu Zvezdu možemo očekivati u nastavku Lige Evrope?
MILOJEVIĆ: Poštujemo svakog, ali kad krene utakmica hoćemo da igramo fudbal, hoćemo da se takmičimo, da imamo kontrolu i mislim da je samo pitanje trenutka kada ćemo “otvoriti branu”. Sad samo ti golovi da dođu. Gledajte, jesmo mi loše odigrali protiv Trabzona, ali uz malo koncentracije mogli smo do boda. Ne pretimo nikome. Ferencvaroš je ekipa koja je poslednjih pet, šest godina puno uložila, pobedili su u prve dve utakmice, ali mislim da imamo prostora da ih dobijemo. Gotovo sam siguran u to. Uz pomoć publike. Ne može jedna utakmica protiv Makabija da nas toliko poljulja.
GLAS: Šta očekujte od nastavka prvenstva?
MILOJEVIĆ: Puno imamo odloženih utakmica. Igramo šest mečeva na strani i tri kod kuće. Neće biti nimalo lako. Verujemo u to što radimo. Cilj nam je da zadržimo i povećamo prednost nad Partizanom i ostalim pratiocima.
GLAS: Vaš najveći rival Partizan eliminisan je iz Kupa Srbije od Radničkog iz Sremske Mitrovice. Zanimljivo, Vi ste kao igrač bili dio ekipe Timoka koji je 2005. godine takođe priredio senzaciju i izbacio “crno-bijele” iz najmasovnijeg takmičenja.
MILOJEVIĆ: Imali smo dobru ekipu, nekoliko igrača koji su igrali tadašnju Prvu ligu. Niko nije računao na nas, jer smo imali nešto slabiju sezonu. Vratio sam se da pomognem, da ostanemo u Trećoj ligi. Na toj utakmici su nam se složile kockice i izbacili smo ih na penale, mada smo mogli i u regularnom toku do pobede, imali smo dobre prilike.
Ne zaboravlja Dimitrijevića
GLAS: Igrali ste u mlađim kategorijama Zvezde u generaciji Vidića, Lukovića, Dišljenkovića..., bio je tu i pokojni Vlada Dimitrijević, koji je važio za ekstra talenat, ali nas je nažalost prerano napustio.
MILOJEVIĆ: Za Vladinu smrt javio mi je Žarko Lazetić, moj tadašnji cimer u Zvezdi, danas trener TSC-a. On i ja smo otišli u Urgentni centar, nismo mogli da verujemo. Nisu nam dali ni da ga vidimo. Zaista ne volim ni da pričam o tome. Bio je vanserijski talenat. Jako brz igrač, tehnički potkovan. Bio je ispred svih nas, a o njegovom kvalitetu dovoljno govori činjenica da je među prvima iz naše generacije priključen prvom timu.
Kao igrač hvatao bilješke
GLAS: Dosta ste zapisivali od trenera kao igrač. Od koga ste i šta najviše pokupili?
MILOJEVIĆ: U Zvezdi me je najduže trenirao Dule Savić, ali sam od svih zapisivao, od njega, Kuleta Aćimovića i Mile Jovina. Posle sam zapisivao i od ostalih trenera. Onda vi napravite neki svoj filter, vidite da nešto radite bolje nego što se radilo pre 20 godina.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici i Twitter nalogu.