Blagojević: Ima li zaista volje za hapšenjem i izručenjem osuđenog Mahmuljina?
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2022/12/750x500/20221202164233_445717.jpg)
BANjALUKA - Profesor ustavnog prava Milan Blagojević istakao je da Sud BiH nema pravo da "stavi prst u uvo" i čeka da osuđeni za ratne zločine Sakib Mahmuljin bude uhapšen i tek onda traži njegovo izručenje iz Turske, nego je kao prvi korak dužan da zatraži od turske strane da provjeri i obavijesti Sud da li se on nalazi u toj zemlji.
Blagojević je istakao da, kada Turska putem svojih organa izvrši te provjere i kad javi da je Mahmuljin u Turskoj, onda bi ga Turska trebala uhapsiti prema međunarodnoj potjernici Suda BiH i o svemu tome obavijestiti taj sud.
"I onda taj sud treba odmah da zatraži Mahmuljinovo izručenje, i to na osnovu Ugovora o ekstradiciji između Turske i BiH koji je takođe zaključen u novembru 2013. godine i dobrano je na snazi, još od jula 2017. godine", naveo je Blagojević.
Tekst profesora Blagojevića Srna prenosi u cijelosti:
Internet portal RTRS je 1. decembra 2022. godine objavio vijest u kojoj se kaže: "Sud BiH će zamolnicu za izručenje Sakiba Mahmuljina uputiti odmah kada dobije informaciju o njegovom hapšenju po potjernici raspisanoj naredbom Suda BiH, rečeno je Srni u ovoj pravosudnoj instituciji".
Ovakvo saopštenje iz Suda BiH sada već može biti osnov za sumnju da li u toj instituciji zaista ima volje za zakonito postupanje u ovom slučaju. Sve ovo rekoh uzimajući u obzir sledeće razloge.
Naime, iz citiranog saopštenja Suda proizlazi da ta institucija neće dalje ništa preduzimati sve dok osuđeni Sakib Mahmuljin ne bude eventualno uhapšen po potjernici, jer je u sudskom saopštenju rečeno da će Sud zamolnicu za izručenje uputiti kada dobije informaciju o hapšenju Mahmuljina.
To dalje znači da ako Mahmuljin nikada ne bude uhapšen ni Sud nikada neće zatražiti njegovo izručenje. Ili, narodski kazano, ne lipši pravdo, odnosno magarče do zelene trave.
Poslije ovakvog saopštenja i posljedica koje iz njega proizlaze, a na koje ukazah, zaista se ponovo osvjedočujemo u koliko izopačenom sistemu živimo.
Za tu izopačenost ne treba kriviti zakone, već one koji su pozvani da ih primjenjuju, a neće ili ne znaju da rade svoj posao.
Jer, u konkretnom slučaju od važnosti je Zakon o izvršenju krivičnih sankcija BiH. U članu 60 tog zakona jasno je propisano da je Krivično odjeljenje Suda BiH DUŽNO da preduzme potrebne radnje, to jest sve potrebne radnje radi izvršenja kazne zatvora. To drugim riječima znači da bez obzira što je raspisao potjernicu za Mahmuljinom, Sud BiH nema pravo da sada stavi prst u uvo i da čeka sve dok Mahmuljin ne bude uhapšen pa da tek onda traži njegovo izručenje.
Ne, Sud je i nakon raspisivanja potjernice dužan da radi, kako jasno proizlazi iz člana 60 pomenutog zakona, tj. da preduzima i sve druge radnje kako bi bila izvršena kazna zatvora nad osuđenim.
S obzirom na to da je urbi et orbi već više puta objavljeno da se Mahmuljin nalazi u Turskoj, Sud BiH je dužan, saglasno članu 60 navedenog zakona, da u zakonskoj formi koja se zna, a kojom ne bih da opterećujem čitaoce u ovom tekstu, zatraži od turske strane da provjeri i obavijesti Sud da li se osuđeni Mahmuljin nalazi u Turskoj, sve u cilju njegovog upućivanja na izdržavanje kazne zatvora.
A kad Turska putem svojih organa izvrši te provjere, što treba da učini na osnovu bilateralnog Ugovora između nje i BiH o pravnoj pomoći u krivičnim stvarima, zaključenom još u novembru 2013. godine, i kad javi da je Mahmuljin u Turskoj, e onda bi ga Turska trebala uhapsiti po međunarodnoj potjernici Suda BiH i o svemu tome obavijestiti taj sud.
I onda taj sud treba odmah da zatraži Mahmuljinovo izručenje, i to na osnovu Ugovora o ekstradiciji između Turske i BiH koji je takođe zaključen u novembru 2013. godine i dobrano je na snazi, još od jula 2017. godine.
Kako je sve lako i jednostavno, samo ako su ljudi zaista ljudi i hoće da rade svoj posao po zakonu.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici i Twitter nalogu.