Zdenka Kovačiček za Glas Srpske: Preživjela sam zahvaljujući zadovoljstvu da radim što niko drugi ne radi
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2018/03/750x500/20180326001605_258309.jpg)
Banjaluka - Kada vidite i čujete uživo Zdenku Kovačiček kako na nekoliko metara od vas, veličanstvena, vanvremenska, raskošnim glasom zapjeva:
"Živim sad, živim za svaki novi dan, ja ne sanjam život, ja živim svoj san, još toliko mogu, još toliko znam", muzikom, pokaže snagu životnog iskustva, energijom koju nosi u osamdesetim godinama, probudi u čovjeku potrebu da zagrli život i da više nikad ne dozvoli sebi da zaboravi koliko je vrijedan.
A koliko je bio vrijedan koncert ove po mnogo čemu posebne, hrvatske džez i bluz pjevačice teško je opisati u jednom novinskom članku, ograničenom brojem redova. Banski dvor Kulturni centar u svojoj vlastitoj produkciji stvorio je svakoj osobi u publici, trenutak za pamćenje i potvrdio pravi razlog zašto postoje hramovi kulture.
Publiku je ostavila na nogama, a dok je silazila sa scene u pratnji muzičkih virtuoza Lovre Šicela na gitari i Jurice Hotka na klavijaturama, koji čine "Zdenka Kovačiček – Trio" ispratili su ih aplauzi, ovacije. Zdenka, nije ostala ravnodušna i da ništa nije rekla, emocije koje su je vidno preplavile, rekle su sve. A pričala je publici, poslije svake pjesme, o sebi, životu, drugim muzičarima, pjesmama koje izvodi. Na sceni vatromet ritma, nevjerovatnog talenta u obliku pjesama "Žena za sva vremena", "Frka", "Zbog jedne davne melodije", "Ja živim svoj san", ali i obrada džez, bluz i rok standarda "Georgia In My Minda" "Route 66" , te hitova Dženis Džoplin. Poslije nastupa za "Glas Srpske" govorila je o sebi, svojim emocijama, ljubavi prema muzici, životu, slobodni. O koncertu se nije imalo šta reći, sve rečeno, ostalo je u sali Banskog dvora Kulturnog centra. Bitno je napomenuti da je ovaj sprektakularni nastup u Banjaluci bio nastavak proslave obilježavanja 60 godina njene karijere.
Muzika joj je, ističe, dala sreću i zadovoljstvo u životu.
- Srećna sam kad mogu nastupati i baviti se muzikom do kraja svog života i kada bih pala tu na sceni, bila bih najsrećnija. Ipak, moja kćerka je moj najveći životni uspjeh. Nemam neku sređenu porodicu, živim sama. Bila sam samohrana majka. Možda bi neka druga žena rekla, nisam imala sreće. Međutim meni to uopšte ne nedostaje, ni muž, ni velika porodica - priča Kovačičekova.
Da je ispred svog vremena, da se ne drži pravila, osjećala je kada su počeli da rade eksperimente u muzici koje niko drugi ne radi.
Meni je to bilo zadovoljstvo da radim nešto što se niko drugi ne usuđuje. Svi drugi su radili po narudžbi nekih diskografskih kuća, nešto što će se prodavati. Mene su odbijali u "Jugotonu", sve diskografske kuće me nisu htjele snimiti, prodavati, onda su se javili iz Beograda, pa sam tamo snimala. Nikada mi nije bilo važno da budem prodajna, a ipak sam preživjela. Preživjela sam zahvaljujući tom zadovoljstvu da radim nešto što niko drugi ne radi - istakla je Zdenka.
Da čovjek u životu ima svoj stav, da prati svoj instinkt, to je za nju važno u životu, jer je to kako kaže put do zadovoljstva i to jedan od razloga zašto je opstala na sceni.
I džez je privukao zbog slobode kojoj je uvijek težila, slobode interpretacije.
Nikad nisam voljela pjevati neku pjesmu koju je neko napisao, tačno po tonovima. Neki su mi govorili ti ideš malo ispred ritma, pa kasniš, a to ja volim, volim da pjevam kako ja želim, a ne da se držim nekih pravila, nota, Džez upravo to dozvoljava, improvizaciju, slobodu - priča Kovačičkova.
Tužna je što klasični džez danas rijetko čuje.
- Šta rade džezeri danas? Sveli su džez na dvije harmonije i tri tona, a džez je muzika koja bogata harmonijama, najviša muzička kategorija, a danas je toga sve manje i to me zabrinjava - uviđa ona.
Današnje vrijeme, dodaje, prisililo je mlade da brže žive, nema se više vremena za druženja.
- Vjerujem da se muzičari ne bave mnogo smišljanjem novih stvari i znam da je teško živjeti od muzike, mene to nije mučilo. Jer da nisam mogla živjeti od muzike, živjela bih od nečeg drugog, a često sam to u životu i radila uz muziku. Sve zavisi od čovjeka - zaključila je ona.
Saradnja sa "Šanelom"
Pjesma Zdenke Kovačiček "Elektra" prošle godine zatvorila je "Šanelovu" reviju u Parizu, a ovaj događaj i saradnja pjevačici su kako kaže donijeli veliko uzbuđenje i iznenađenje.
Nikad nisam bila neki modni frik, da bih sarađivala sa "Šanelom", čak nisam njegov fan, zapravo ja ga poštujem, on je bezvremenski, a sad kad bolje razmislim, možda smo se zato i spojili. Zato što oboje ne držimo trendova. On je kreator kojeg sad nosi mlada generacija, on je fantastičan, ali je on za mene preelegantan, ja nisam ta vrsta, ja više volim "Žan Pol Gotijea", nešto šašavo. Moda me ne zanima toliko, naravno na prvom mjestu mi je muzika. Ali taj događaj je u Zagrebu pobudio tako jednu buru, zvali su me svi mogući mediji, pitali kako je došlo do toga, a ja čak ne znam odgovor. Oni su pronašli negdje na internetu taj moj snimak od prije četrdeset godina i to je fantastično - ispričala je Zdenka.
Saradnje
Tokom karijere ostvarila je niz uspješnih i različitih saradnji sa stranim muzičarima, ali i velikim muzičkim imenima s ovog područja poput Boška Petrovića, Gorana Bregovića, Branka Bogunovića Pifa, potom s poznatim kompozitorima kao što su Miljenko Prohaska, Damir Dičić, Igor Savin, Kornelije Kovač, Dalibor Paulik te domaćim kultnim grupama "Nirvana", "Time", "Bijelo dugme", "Telephone Blues Band". Nastupa po svjetskim džez klubovima, u Rusiju se vraćala čak 25 puta, a u Americi je predstavila jedan od svojih najdražih albuma, onaj na engleskom jeziku, "Love Is A Game ". Do sada je izdala 12 albuma i 50 kompilacija.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici i Twitter nalogu.