Režiser Rudi Uran iz Maribora za Glas Srpske: Na koncertu Idola sreo sam svog idola
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2016/07/750x500/20160719111218_213850.jpg)
Maribor - Nakon posljednjeg rata na Balkanu, kada su ljudi izgubili živote, kuće, zemlju, zapitao sam se šta se desilo sa zajedničkim kulturnim prostorom na Balkanu? Za vrijeme novog talasa, pogotovo u osamdesetim godinama, taj prostor nas je na neki način činio unikatnim u Evropi. Međutim, u devedesetim godinama mnogo je ljudi napustilo bivšu Jugoslaviju i na taj način izgubilo kulturni prostor. Između ostalih i Vlada Divljan.
Riječi su ovo priznatog režisera, slikara i dizajnera iz Maribora Rudija Urana, koji je u intervjuu za "Glas Srpske" otkrio kako je nastao dokumentarac o neprevaziđenom umjetniku Vladi Divljanu "Vlada".
Ovaj više puta nagrađivani dokumentarni film će i banjalučka publika imati priliku da pogleda, zahvaljujući pratećem programu festivala "Demofest" koji će biti održan od 21. do 23. jula na tvrđavi Kastel u Banjaluci. Film "Vlada" biće prikazan 23. jula od 17 časova u Domu omladine u Banjaluci.
- Prvi put sam bio na koncertu "Idola" 1981. godine, kada sam služio vojsku u Zadru, a upravo na tom koncertu sam prvi put sreo svog idola - Vladu. Kasnije smo se sreli u Mariboru, gdje je kao gost svirao sa grupom "Buldožer", o kojoj sam već napravio film i u kojem Vlada daje intervju. I tako je sve počelo - počinje svoju priču Uran.
Na samim počecima, kada je Uran iznio Vladi ideju o snimanju dokumentarca, Divljan je kategorično bio protiv toga.
- Vlada nije volio previše da bude istaknut pred kamerom, jer je bio izuzetno skroman. Nije volio da sudi o značajnim stvarima u muzici, politici, istini i laži. Ali na kraju sam ga ubijedio da je njegovo lično iskustvo, biti emigrant, izgubiti taj kulturni prostor, taj silni novotalasni pokret, značajno za cijelu generaciju - priča nam Uran.
Kako je istakao, Vlada je bio čovjek širokih shvatanja, pa su mogli da razgovaraju o svemu.
- Bili smo ista generacija i na neki način stranci u svojim zemljama. Film smo radili kod njega u Beču, gdje se baš puno osjećalo kako je Vlada stranac i kako mu nedostaje Balkan. Onaj Balkan u najboljem smislu, kako u muzici, kulturi, tako i u ljudskoj duši - kaže Uran.
Naglašava da se taj specifičan balkanski "miris" osjeća i u muzici koju je Vlada radio za njegov film i koja je tako malo poznata široj publici.
- Imao sam tu sreću da je Vlada radio dio muzike za film "Čekaj me ja sigurno neću doći" Miroslava Momčilovića kod mene u stanu. Presrećan sam što sam u tako intimnom prostoru mogao da posmatram njegov pristup muzici i genijalnost koju je imao. U životu nisam sreo puno ljudi sa takvim talentom i harizmom - ističe Uran.
Kaže da je ovaj dokumentarac samo mali dio toga što je Vlada zapravo bio i šta je kao umjetnik iza sebe ostavio.
- Vlada je pored muzike imao istančan osjećaj za arhitekturu i prostor, a koji mogu jako uticati na duhovno stanje ljudi. Naročito mogu imati taj okidač koji pali kreativne impulse umjetnika, a sa druge strane, stvaraju nekakvu interakciju između prostora i čovjeka. Volio je gledati te velike postsocijalističke građevine, pa bunkere koji su još ostali u Beču, pa velike željezničke stanice kao "Südbahnhof" - otkriva ovaj režiser.
Na neki način, ističe Uran, Divljan se sjedinio sa tom velikom ispražnjenom arhitekturom i "kao da se osjećao poput ogromnog betona ostavljenog, samog".
- Tu samoću sam mogao i te kako osjetiti. Kao da su svi veliki ljudi osuđeni da budu sami. Jeste da je Vlada imao svoju divnu porodicu, koju je najviše volio, ali ta samoća... - prisjeća se Uran skrivenih emocija koje je u svom srcu Divljan nosio.
Novi film
- Nedavno smo završili sa snimanjem dugometražnog igranog filma "Futura: Na otvorenom". Trenutno je u montaži i biće završen negdje do kraja ljeta. Film govori o tome kako jedno društvo, nacija, civilizacija, kada ima mogućnost da konstituiše neku zajednicu ili državu, sve upropasti. Film neposredno aludira na slovenačku državu i, naravno, na druge države koje su se izgubile u fazi tranzicije - najavljuje Rudi Uran.
- Tu samoću sam mogao i te kako osjetiti. Kao da su svi veliki ljudi osuđeni da budu sami. Jeste da je Vlada imao svoju divnu porodicu, koju je najviše volio, ali ta samoća ... - prisjeća se Uran skrivenih emocija koje je u svom srcu Divljan nosio.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici i Twitter nalogu.