Pjesnici zaokupili pažnju brojne publike na večeri dobrog stiha
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2018/06/750x500/20180615012143-263626.jpg)
Banjaluka - Poetsko veče “Na krovu ljubavi” zbog vremenskih uslova nije održano na terasi Narodne i univerzitetske biblioteke Republike Srpske kako je planirano, već sprat niže, u prostoriji Ruskog kulturnog centra. Veče je organizovano u saradnji Narodne i univerzitetske biblioteke Republike Srpske i Inicijative građana “Kultura kulturi”.
Učesnici ove večeri bili su četiri pjesnika, iz tri generacije: Marija Đurić, Nataša Bednarčuk, Neda Gavrić i Ilija Todorović, a muzičke predahe upotpunio je mladi banjalučki gitarista Miloš Rajak.
Na samom početku večeri gostima se obratio i poželio dobrodošlicu Danijel Mihić, osnivač Inicijative građana “Kultura kulturi”.
- Prije dvije godine sam pokrenuo inicijativu građana, a već sljedeće srijede ćemo se registrovati kao udruženje građana. Svaki mjesec ćemo nastojati da imamo ovakvo jedno veče poezije, filmsko veče ili razne izložbe. Do sada smo nastupali na šest lokacija. Naš je cilj, od sljedeće sedmice, da potražimo jedan prostor u centru grada gdje bismo pokrenuli jedan jedinstven kulturno-obrazovni klub. Mi smo svi svjesni da koliko god prostora da imamo za ovakve stvari, ipak je potreban jedan prostor gdje ćemo sve to imati na jednom mjestu i gdje ćemo moći pozvati ljude koji su na marginama, koji vrijede i koji su talentovani, i sve takve slobodne i nezavisne stvaraoce i mislioce. Dakle, trebalo bi da pokrenemo jedan klub, da ima jedan časopis i sve što ide uz to - rekao je Mihić.
Neda Gavrić je pjesnikinja iz Banjaluke koja ima već dvije zbirke iza sebe, a treća je u pripremi. Mnogo više je zastupljena i aktivna u inostranstvu. Na pitanje odakle dolazi inspiracija i iskustvo, s obzirom na to da su teme koje obrađuje njena poezija veoma ozbiljne, Gavrićeva je rekla da je inspiracija nešto što ne postoji.
- Veliki je kompliment za mene kada drugi smatraju da je moja poezija zrela. Kao što ste primijetili, pišem slobodnim stihom, slabo se bavim rimom. Inspiracija je izmišljena stvar, ona u stvari ne postoji. Počela sam da pišem kada sam shvatila da, kada pišem pjesme, u stvari ne bježim sama od sebe, nego upravo suprotno, da se vratim sebi. Kada sam počela ozbiljno da se bavim tim, ja sam se vratila sebi, svom izvoru. Nadahnuće je, na sreću ili nažalost, moje lično iskustvo, moj život ili moja neka zapažanja mene ili meni bliskih ljudi. Nekada sam ja glavna tema, nekada su to ljudi iz okruženja. Uglavnom, moje emocije cure kroz olovku, ona stvara dalje - objasnila je Gavrićeva.
Na isto pitanje o inspiraciji Marija Đurić je dala nešto drugačiji odgovor.
- Šantić, Jakšić, Dis, Miljković i Nastasijević su u nekim momentima bili okidač da počnem da pišem poeziju, i tako i ostali uzori, te se trudim da radim to što bolje mogu. Nije se igrati sa pisanim tragovima, jer to ostaje za neke nove dolazeće generacije - rekla je Đurićeva.
Mlada pjesnikinja, koja je prošle godine objavila svoju prvu zbirku poezije, izrazila je zadovoljstvo zbog posjećenosti jednog ovakvog događaja.
- Ovo je bilo jedno sasvim pristojno poetsko veče, koje je bilo i dosta posjećeno, na šta baš i nismo navikli kada je u pitanju poezija. Donijela je i te kako satisfakciju i podsticaj da nastavimo da radimo. I što se tiče samog pisanja, ali i organizacije ovakvih večeri - kazala je Đurićeva.
Na pitanje šta bi vratilo poeziju u život, Đurićeva je rekla da je za to potrebna ogromna volja, ali i vrijeme.
- Samo dobra i jaka volja i neprestan rad mogu da izmijene sadašnje stanje poezije, koje trenutno nije na nekom zavidnom nivou. Vjerovatno je tako bilo i kroz vrijeme i, nažalost, svi umjetnici, pa tako i pjesnici, naročito na našim prostorima, dobijali su priznanje i poštovanje tek posthumno, ali su ostavili pisane tragove, zbog kojih neki i počnu da pišu i zalaze u svijet poezije, kao i ja - dodala je Đurićeva.
O značaju ovakvih okupljanja progovorila je i pjesnikinja Nataša Bednarčuk.
- Banjaluci ne samo da su potrebna ovakva okupljanja u kojima će se širiti svijest o knjigama, čitanju, nego i više događaja koji će promovisati ostale vidove umjetnosti: dramsku, filmsku, likovnu. “Kultura kulturi” je zasigurno nešto što treba da zaživi i da živi u ovom gradu, kao podsjetnik da i dalje postoji čovjek kao duhovno biće i kao biće koje razmišlja - kazala je Bednarčukova.
Kada je riječ o njenim uzorima, izdvojila je Miroslava Antića i Desanku Maksimović.
- Pjesnički uzori su mi Miroslav Antić i Desanka Maksimović. Mika, jer njegova poezija na tako realan način opisuje suštinu života. Desanka, jer je znala da se saživi sa prirodom i da je doživi na način na koji niko nije, a priroda je dio mog života kojeg se nikada ne bih odrekla.
Poezija za mene kao pjesnika nije bijeg od realnosti već način da je prebrodim. Ako u čitaocu probudi neke emocije, sjećanja i ako ga natjera da misli, onda je zasigurno uspjela. Ona je produkt mojih misli i umjetnost koja opisuje moj duh.
Za mene predstavlja najbolji i najljepši način kritike života i društva, samo u današnje vrijeme rijetko dopire do istinskih slušalaca - dodala je Bednarčukova.
Neda Gavrić - “Večernja molitva”
Moli se u tišini,
danonoćno, svakodnevno.
Moli se, ne prestaj,
jer srce ovo jedva kuca.
Vrati mi meni mene,
i osmeh i ruke bezazlene,
one oči što sijale su bez suza.
Moli se i sve bitke biće dobijene.
U ogledalu je nedosanjani san,
nedomilovana čežnja,
u ogledalu više nisam ja.
Vrati mi radost,
što prožimala je biće celo,
vrati mi dečije srce,
moje čisto, zrelo telo.
Moli se, molim ti se,
za zdravlje nek' mi sveća gori,
jer greh je, dušo, izdao si srce,
koje zna da voli.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici i Twitter nalogu.