Književnica Aleksandra Marilović o romanu Kompleks gospođe Bovari: Solidarnost je riječ koju i pisci moraju da nauče
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2017/08/750x500/20170817233317_243654.jpg)
Derventa - Mlada književnica iz Dervente Aleksandra Marilović već se dokazala na književnom nebu, za svoje stvaralaštvo nagrađena je priznanjem "Stražilovo", a novi pohod na čitaoce pravi romanom "Kompleks gospođe Bovari".
Za "Glas Srpske" govorila je o ovom djelu, inspiraciji, pisanju, odnosu društva prema umjetnicima.
- Položaj pisaca je onakav kakav im čitalačka publika izabere. Nisam od onih koji siju pesimizam i ne smatram da su pisci ljudi trećeg reda. A oni koji smatraju da su daroviti dužni su da se staraju o svome daru. Možda bismo sagorjeli kao Semela pred Zevsom od tolike ljepote da nam sve ide tako olako. Ovdje je jedina formula ličiti sam na sebe i vjerovati, duboko vjerovati. Solidarnost je riječ koju i mi pisci moramo naučiti. Svi moramo da zapamtimo tu riječ - rekla je Marilovićeva.
Za svoj roman koji će uskoro biti promovisan u Banjaluci kaže da je zapravo podrška čovjeku.
- Začet je iz moje "ljutnje" prema piscima koji "bježe" od svojih grešnih junakinja, postao je zapravo lični prostor za upoznavanje ljudi i pomogao mi da umanjim svoje predrasude i bolje shvatim pojedinca. Podjednako mi je važna i muška i ženska čitalačka publika i zato želim da stanem potpuno nepristrasna pred svim tim očima koje me dočekuju na putu - ističe književnica.
Prisjeća se da je kao student srpskog jezika i književnosti pomalo idealistički smatrala da odgovore na svoja pitanja može pronaći u knjigama, posebno u društvenim romanima.
- Kada sam pročitala Gistava Flobera i pitala se kako će riješiti moralnu dilemu svoje junakinje (sada već naše zajedničke) - a on je izabrao njenu smrt, činilo mi se da je kukavički pobjegao. Kasnije sam žudno tragala za njegovim odgovorom na moju radoznalost. Pisac je otkrio da zapravo ne želi da poučava, niti daje rješenja svojim djelima već samo želi da prikaže ono što je vidio - priča Marilovićeva.
Nije još sigurna kako će čitaoci prihvatiti njen roman.
- Znam samo da nikada ne smijem dozvoliti da izgubim vjeru u ljekovitost svoje profesije. A znate kako je naš Vasko Popa govorio: "Pisac je lažac i šalac." Otuda, ne vjerujte nam previše - upozorava književnica.
Kada je riječ o nagradama, smatra da su korisne, ali i da obavezuju, zahtijevajući da ih opravdaš.
Iako novi roman tek promoviše, u njenoj književnoj radionici već nastaje još jedno djelo.
- Moju novu zbirku poezije "Crvene cipele na kiši" možete očekivati već naredne godine. A sada ćemo pustiti gospođu Bovari da šetka i "kibicuje" zavodljivim okom čitaoce - kaže književnica.
U današnjem društvu, primjećuje, degradacija i niskosti se smatraju uspjehom.
- Ljudi koji se bave književnošću skloni su da takve stvari i ne vide. Ja osvajam svoju slobodu svaki dan i prosto pišem. A jezik je valjda taj zbog kojeg komuniciramo i to je moj pristup društvu. Ovim romanom pružam vam ruku da se bolje upoznamo - poručila je Marilovićeva.
Avantura
- Kada sam shvatila da konačno moram upoznati prvo sebe da bih se odvažila da shvatim pojave koje me okružuju, krenula sam u avanturu koja se zove pisanje romana - kaže Aleksandra Marilović.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici i Twitter nalogu.