Drago Glamuzina, književnik, za “Glas Srpske”: Ne pišem da sebi olakšam život, nego da ga razumijem
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2019/05/750x500/20190529131951-285241.jpg)
Za dobro pisanje je potrebno obrazovanje i umijeće, ali se dobro pisati može samo iz vlastitog iskustva, čak i kad pišete o stvarima koje se nisu vama dogodile.
Kazao je ovo u razgovoru za “Glas Srpske” književnik Drago Glamuzina.
On je jedan od učesnika ovogodišnjeg Festivala književnosti “Imperativ”, koji počinje sutra, a trajaće do ponedjeljka. “Imperativ” će biti održan u Banskom dvoru Kulturnom centru, u organizaciji Udruženja za promociju i popularizaciju književnosti “Imperativ”.
Učestvovaće u programu “Poeziju će svi čitati” u nedjelju u 19 časova na “Art terasi”.
GLAS: Čitaoci često u poeziji traže autobiografske elemente. Gdje Vi postavljate granicu između života i poezije?
GLAMUZINA: Uvijek grabite iz tog načina na koji vi osjećate svijet, punite tu priču koju pišete vlastitim emocijama, strahovima i sumnjama. Naravno, i sam to radim. Pri tome se ne ustručavam da upotrijebim najkonkretnije autobiografske elemente, pa i neke vrlo bolne i neugodne, ali samo ako uz pomoć njih mogu posredovati nešto što je univerzalno, što može dodirnuti svakoga.
GLAS: Negdje je jednom napisano da spadate u red pjesnika koji traže utjehu njenim izbjegavanjem, kako Vi gledate na to?
GLAMUZINA: Nisam to pročitao. Zvuči zgodno, ali ne čini mi se istinito, bar u mom slučaju. Naime, pisanje ne doživljavam kao bilo kakvu vrstu autoterapije, niti u pisanju tražim utjehu. Kako god okrenete, ljudi su uvijek nekako oštećeni i s tim se treba nositi. Nije to ništa specifično naše, svima je teško i ne treba zbog toga praviti veliku larmu. Kao što Pasternak kaže “život nije što i polje preći”. Dakle, ne pišem da bi sebi olakšao život nego da bih ga razumio.
GLAS: Da li ste vremenom mijenjali svoje viđenje poezije i šta je ona za Vas?
GLAMUZINA: Poezija je način na koji vidim svijet, pokušaj da se nešto kaže o onim najvažnijim, prvim i posljednjim stvarima, koje su toliko kompleksne da se ne daju izložiti u nekom naučnom ili filozofskom radu, već se do njih može doprijeti samo kroz umjetnost.
GLAS: Postoji li neki konkretan cilj u Vašem stvaralaštvu?
GLAMUZINA: Uvijek pokušavam ispisati nešto autentično i svoje, a ako u tome ne uspijem, radije to neću objaviti, koliko god sam vremena u to utrošio. Važno mi je da sam ja zadovoljan time što sam napisao. Ne želim objaviti solidnu knjigu kojom se možda ne bih osramotio, ali kakvih već ima na hiljade.
GLAS: Kojim radovima ćete se predstaviti u Banjaluci?
GLAMUZINA: Čitaću pjesme iz svoje posljednje knjige pjesama - “Everest”.
Festivali
GLAS: Dopada li Vam se ideja festivala kao što je “Imperativ” i kakav značaj za Vas imaju književni festivali?
GLAMUZINA: Književni festivali su sve važnija mjesta promovisanja čitanja i pisanja. Danas su važniji nego ikad. U vremenu kad se većina književnih časopisa ugasila, kad je sve manje ozbiljne kritike i pregleda, upravo su festivali mjesta na kojima književnost živi, na kojima se pisci sreću s publikom, ali i međusobno, na kojima uspostavljaju veze, razmjenjuju ideje i knjige, te se dogovaraju o novim projektima.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici i Twitter nalogu.