Kalinovik: Služen parastos za stradale srpske civile i vojnike
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2022/08/750x500/20220806181601_428096.jpg)
KALINOVIK- Na Osijama, nadomak Dobrog Polja u opštini Kalinovik, danas je služen parastos za stradale srpske civile i borce u Odbrambeno-otadžbinskom ratu.
Na Ilindan, 2. avgusta, ujutro 1992. godine muslimanske snage su napale Osije i pobile sve što su stigle i popalile sve stambene i prateće objekte u selu, kažu mještani, od kojih je samo troje uspjelo sačuvati život u tom pohodu nakon kojeg su ostali samo leševi i pepeo.
Usamljeno, pusto selo, ostalo je bez stanovnika u ratnom vihoru, a do sada je obnovljeno svega nekoliko stambenih objekata u koje rijetko ko dođe.
Na godišnjicu stradanja i krsnu slavu crkve, na Trojčindan, dođu porodice i potomci ubijenih, pa je selo "živo" samo ta dva dana.
Trinaest Draškovića, mještana tog sela, mahom civila, stradalo je tog dana, a njihovi posmrtni ostaci sahranjeni su tek godinu kasnije.
Trideset godina je prošlo i skoro su svi zaboravili ove žrtve, samo članovi njihovih porodica dolaze, sumnjajući da će pravda ikad stići počinioce.
Razočarani su što se ni vlast, ni organizacije proistekle iz zadnjeg rata, a naročito pravosudne institucije ne interesuju za ovaj zločin.
Radoje Drašković je na Ilindan 1992. godine u tom krvavom naletu muslimanskih snaga izgubio oca.
"Oni su bili veče prije u jednoj štali u selu, jer nisu smjeli da noće u kućama. Čuli su da je Trnovo palo i rano ujutro su krenuli da bježe, jer su htjeli da se domognu Kalinovnika. Muslimani su napravili čeke i barikade i pobili ih. SIPA /Agencija za istrage i zaštitu/ je uzimala izjavu od mene, ja sam dao iskaz onako kako je moja majka pričala, koja je uspjela pobjeći iako joj je suknja bila izrešetana", priča Radoje.
Vlade Drašković, slabo pokretan i skoro slijep starac izgorio je u rodnoj kući. Njegov unuk Radmilo, koji je izgubio i majku tog dana na Osijama, a oca u Sarajevu, kaže da zločinci nisu birali metu, već su redom palili i ubijali.
"Deda je imao 89 godina, izgorio je u kući, majku su ubili kod groblja, a oca su odveli muslimaski borci i ubijen je na teškim mukama ni kriv ni dužan. Niko za ovo nije odgovarao. Za ubistvo moga oca i još 20-30 ljudi, koliko ih je već bilo, odgovarao je čovjek koji je dobio 15 godina zatvora", kaže on.
Prema njegovim riječima, za ovo niko neće odgovarati, takva je politika danas.
Na kućnom pragu je izgorjela i Danica Drašković koja je bila 1907. godište i koja, takođe, nije uspjela pobjeći.
Svoje roditelje iz susjednog sela Lokvice, Neđo Mijatović je uspio noć prije evakuisati, iako je stigla dojava da dolazi pojačanje.
"Stari ljudi povjerovaše da će stići pojačanje i vratiše se iako su bili krenuli u zbjeg. Treba i ovo naglasiti, bilo je poštenih muslimana koji su došli i rekli da se sprema ofanziva, da su došli neki ljudi sa strane, tako mi je otac prenio i ne mogu reći što nisam vidio. Zato sam ja prije odveo roditelje, međutim, moji kumovi Draškovići su ostali i stradali", kaže Mijatović.
Osim strica Radovana, Srđan Drašković je izgubio babe i djedove, a veoma je razočaran da se nakon tri decenije niko krivično nije gonio zbog tog događaja, što je za svaku osudu.
"Pored stradanja civila, tragedija je što se ni trideset godina nakon toga ne zna ko je izvršio zločin. Zapravo znamo, ali ti ljudi nikad nisu procesuirani i ono što je poražavajuće jeste što se rodbina okuplja, a potraga za istinom ostaje nedovršena priča. To je za osudu što se više ne pridaje značaj ovim stvarima", naglašava Srđan Drašković.
Parastos je služen za sve Srbe iz Osija i okolnih sela koji su stradali u Odbrambeno-otadžbinskom ratu, kao i borce koji su poginuli u ovom kraju.
Pored Draškovića, poginuli su članovi porodica Pržulj, Vujičić, Tomović, Krstović, Dragović, Vučetić, Todorović, Kalajdžić, Regoje, Kovačević, Bjelović, Govedarica, Stanković, Bjelica, Glogovac, Gavrilović, Jokić, Simanić, Mišur, Elez i Perišić.
Pokoljenja će pamtiti ovaj zločin nad civilima u Osijama, obilježavaće parastosima datum njihove smrti, čuvati od zaborava i njegovati sjećanje na nedužne žrtve, međutim, i sve nadležne institucije i udruženja bi trebali da se potrude i evidentiraju i procesuiraju zločince kako bi pravda kad-tad bila zadovoljena, poručeno je sa ovog skupa.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici i Twitter nalogu.