Učiteljica iz Trebinja majstor za slatka čudesa
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2017/04/750x500/20170429130809_235609.jpg)
Trebinje - Kada je poslije završenog Učiteljskog fakulteta, želje za daljim usavršavanjem i upisanih magistarskih studija, Trebinjka Zorica Bovan shvatila da za nju nema mjesta u struci, pokrenula je vlastiti posao. Bez obzira na rizik koji takav potez sa sobom nosi, počela je da se bavi izradom kolača, torti i drugih slatkih čudesa.
Ljubav prema izradi kolača gaji još od malih nogu. Ali, to nije jedino što zna da radi. Iza sebe ima čitav popis poslova. Za svojih, svega 25 godina usavršila se kao pica majstor i frizer. Radila je više sezonskih poslova, te izrađivala nakit, a sve kako bi olakšala roditeljima i sebi omogućila finansiranje studija.
- Živjelo se teško. Iz Konjica, gdje sam rođena, u Trebinje smo izbjegli kada sam imala četiri godine. Roditeljima nije bilo lako da nas školuju i kada je došlo vrijeme za fakultet, osjećala sam neku vrstu odgovornosti prema njima, da im na neki način olakšam. Oni to nisu tražili - kazala je Bovanova.
Kako na prvoj, tako i na ostalim godinama studija, sve ispite položila bi u junskom roku. Ljetnji odmori bili su radni.
- Dvije sezone zaredom u Arilju sam brala maline. To je prilično naporan posao. Radi se od pola četiri ujutru do devet naveče. Na trećoj i četvrtoj godini u Popovom polju sam brala jabuke i grožđe. Nisam imala vremena za odmor, ali sam tim novcem osigurala ostanak na fakultetu - naglašava Zorica.
Za sebe kaže da su je životne okolnosti učinile zrelijom od svoje generacije, te da je rano uvidjela da, za razliku od vršnjaka, ima drugačije djetinjstvo, ali je ipak bila obasipana ljubavlju.
Svjesna da je jedina "magija" koja će joj omogućiti završetak studija rad, istom mišlju vodila se i nakon što je diplomirala. Kada frizerski salon nije zaživio, poslušala je majčin savjet i upustila se u avanturu sa tortama i kolačima. I nije pogriješila, zahvaljujući mukotrpnom radu uspjela je da otvori slastičarnu, a taj posao je danas usrećuje. Svojim umijećem pravljenja poslastica usrećuje i sve one koji njenim delicijama zaslade dan. Dok stariji Trebinjci uglavnom uživaju u suvim kolačima, mlađi se opredjeljuju za "modernije varijante" poslastica.
- Sve je više i gostiju iz Dubrovnika koji kažu da se kod njih nema gdje kupiti prava domaća poslastica - rekla je Zorica.
Prilikom narudžbi uvijek ispoštuje recepte, ali kada je riječ o ukrašavanju, ne može da odoli, a da ne doda po koji svoj detalj.
- Nisam još u mogućnosti da kupim mašine za pravljenje dekorativnog materijala, tako da jedino čime raspolažem je mojih deset prstiju i mikser. To daje posebnu čar - kaže ona.
Dodaje da je prva svadbena torta bila najveći izazov.
- Narudžba za prvu svadbenu tortu stigla je samo mjesec nakon otvaranja slastičarnice. Osim glavne, za istu svadbu naručili su nam još sedam torti. Bila sam van sebe od birge da li ću stići, a poslije kako ću isporučiti. Na sreću, sve se dobro završilo - priča ona.
Priznaje i da joj je ponekad žao što ne predaje u školi, ali da takve misli brzo odagna.
- Mlada sam, možda ću jednog dana i biti nečija učiteljica. Do tada, uživam ovdje gdje jesam. Važno je da radite na sebi i vjerujete da mnogo toga možete postići. A što je najbitnije, da sačuvate ono dijete u sebi. Tada je sve lakše - kaže Bovanova.
"Torta i po"
Zorica Bovan je slastičarnicu nazvala "Torta i po", a ako se kome učini neobičnim što je za datum otvaranja odabrala posljednji dan stare godine, Zorica kaže da to nije bilo slučajno.
U slastičarnici joj pomažu drugarica od djetinjstva i sestra, a sve najbolje funkcioniše kad im u pomoć priteknu mame. Imperativ ovih pet dama su domaći recepti, po neki stari i više decenija.
- U ponudi uvijek imamo šape i grčku baklavu po bakinom receptu, koje, interesantno, nigdje u Trebinju nisam vidjela u prodaji. Divan je osjećaj kada stariji ljudi navraćaju po kolače njihovog djetinjstva. A tek kada odu srećni meni je srce puno - kaže ova mlada Trebinjka.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici i Twitter nalogu.