Suzuki Sava uči Japance ćirilicu
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2018/06/750x500/20180621123555-264044.jpg)
Banjaluka - Profesor istorije umjetnosti Mićitaka Suzuki iz Japana, koji je prije skoro pola vijeka prvi put kročio na tlo Srbije, očaran srpskom kulturom i jezikom, život je posvetio podučavanju japanskih studenata ćirilici i našem pravopisu i gramatici.
Ljubav prema umjetnosti dovela ga je u Srbiju još 1976. godine, kada je kao student počeo izučavati umjetnost Vizantije. Savladao je srpski jezik, čija gramatika slovi za jednu od težih u svijetu, a iako svake godine posjećuje Beograd, kaže da ni do dana današnjeg nije u potpunosti razumio srpsku logiku.
- Ponekad ne mogu da razumem da li je nešto šala ili ozbiljnost - rekao je Suzuki.
Osim jezika i kulture, ovog profesora istorije umjetnosti privukla je i pravoslavna vjera, pa je odlučio da primi svetu tajnu pravoslavlja na Svetoj Gori. Kršten je na Hilandaru prije 17 godina, a monasi su mu dali ime Sava Hilandarski.
- Bez vere u Boga mi bismo ostali životinje - poručio je Suzuki, koji se i zvanično predstavlja kao Mićitaka Suzuki Sava.
U Zemlju izlazećeg sunca svake godine ponese pregršt lijepih uspomena, a za vizantijsku umjetnost u Srbiji kaže da je najljepša i neprocjenjiva.
- Sloboda života je najveći utisak koji nosim iz Srbije, za razliku od Japana, gde ima mnogo socijalnih pritisaka - rekao je Suzuki, koji na pitanje da li planira posjetiti Republiku Srpsku kaže da je lijepo svugdje gdje se govori srpski jezik i da bi to volio.
Njegove časove srpskog jezika na dalekom istoku svake godine pohađa dvadesetak studenata.
- Studentima je najteže da savladaju padeže, posebno im je teško da razumeju vokativ. Zašto muško Joca može da se promeni u vokativu u Joco, a žensko Joca ne može - kaže Suzuki, koji srpski jezik predaje na Univerzitetu u Okajami.
Časove srpskog uskoro će držati i u Sendaiu, najvećem gradu na sjeveru Japana, a univerzitet iz ovog grada trebalo bi da sklopi sporazum s Univerzitetom u Beogradu, kako bi časove srpskog jezika kod profesora Suzukija ponovo slušali i studenti iz Srbije.
O sličnostima i razlikama između Srba i Japanaca ne može da govori jer je, kako kaže, svaki čovjek različit, a na pitanje o ljepoti žena odgovara diplomatski, da su podjednako lijepe i Srpkinje i Japanke.
Očaran pravoslavnim svetinjama, preveo je na japanski jezik monografiju “Hilandar” Dimitrija Bogdanovića, Dejana Medakovića i Vojislava Đurića kako bi i njegovi sunarodnici kroz to djelo osjetili djelić duhovnosti i mira koji ispuni njegovu dušu svaki put kada zakorači u Srbiju.
Muzika
Mićitaka Suzuki voli i taktove srpske muzike, a u prilog tome govori i to što je prije nekoliko godina po povratku iz Beograda kupio CD Gorana Bregovića.
Iako, kaže, ne razumije baš najbolje tekstove pjesama, voli Bregovića još iz vremena “Bijelog dugmeta”.
Među kompozicijama na njegovoj muzičkoj listi je i dobro poznata pjesma “Za Beograd” iz filma “Ko to tamo peva”.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici i Twitter nalogu.