Раскошна љепотица хортензија
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2020/08/750x500/20200818173800_328994.jpg)
Хортензија је украсна биљка која се често користи у цвјетним аранжманима, краси многе баште, вртове, балконе и терасе, а многи је гаје и као собну биљку.
Природна боја хортнезије је бијела и ружичаста. Међутим, занимљиво је да може мијењати боју, што зависи од пХ вриједности тла. Једно љето може цвјетати као плава, а сљедеће љето може имати розе цвјетове. Боју хортензије можете промијенити у плаву или љубичасту ако у земљиште више пута додате једну већу кашику стипсе (прах бијеле боје) у периоду када се појављују пупољци. Исто се може постићи када се у земљиште уз коријење ставе ексери или иглице бора око грма. Када су у питању собне биљке, плава боја може се добити додавањем мастила за наливперо у воду за заливање. Могућност промјене боје не важи за бијелу хортензију, њени цвијетови су увијек бијели.
Хортензије представљају род који чини од 70 до 75 врста цвјетница поријеклом из Азије и обје Америке. Далеко највећа разноликост врста је у источној Азији, посебно Кореји, Кини и Јапану. Већина су жбунасте врсте, висине од једног до три метра, али неке расту и као мала стабла или други лијане дужине и до 30 м, које расту пењући се уз дрвеће. Могу бити листопадне или зимзелене, мада су широко култивисане врсте умјереног подручја листопадне.
Цвијет је име добио по младој француској научници која се 1768. године обучена као мушкарац тајно укрцала на брод који се отиснуо на истраживачку експедицију у источну Азију. На том путовању откривене су бројне нове врсте биљака, међу којима је најљепша тада пронађена названа управо по њој - хортензија.
Њен латински назив је хyдрангеа, што у буквалном преводу значи резервоар за воду. Дакле, хортензије имају велику потребу за водом, али с друге стране не подносе претјерану влажност. То значи да им је потребна дренажа, а најбоље их је заливати кишницом или прокуваном водом.
Цвјетање
Хортензије цвјетају од раног прољећа до касне јесени. Цвјетови се формирају у цвастима (гроње или метлице), најчешће на крајевима грана. Типична цваст састоји се од двије врсте цвјетова: малих, неупадљивих у центру цвасти и великих, раскошних цвјетова упадљивих боја по ободу. Ови упечатљиви цвјетови често су распоређени у прстену око оних ситнијих. Биљке у популацијама у природи обично формирају мало или нимало ободних великих цвјетова, док се у култури селекцијом гаје форме хортензије које их имају што више.
Пратите нас на нашој Фејсбук и Инстаграм страници и Твитер налогу.