Зоран Субошић, гитариста “Хладног пива” за “Глас Српске”: У борби за себе заборављамо друге
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2019/04/750x500/20190427145719-283290.jpg)
У свеопштој борби за егзистенцију људи забораве на значај друштва, да не живе сами и да је све повезано. Ми смо јединке које не могу бити сретне и осјећати се слободно уколико немамо емпатије и разумијевања за друге и другачије.
Рекао је ово у разговору за “Глас Српске” гитариста бенда “Хладно пиво” Зоран Субошић. “Хладно пиво” ће ове године наступити на бањалучкој тврђави Кастел 8. маја, уз “Гоблине” и “Бркове”.
ГЛАС: Јесмо ли слободни, живимо ли слободно? (И када ће се то побољшати?)
СУБОШИЋ: Генерално гледајући, нисмо слободни. Радници зависе од воље мањине која одређује, позивајуће се на слободно тржиште, цијену рада која је увијек нижа од основних животних потреба достојних човјека. Под изговором демократије, разна удружења и политичке странке покушавају наметнути људима другачије сексуалне и вјерске оријентације и своја правила. Затирање слобода је константно. Човјек једино може порадити на својој индивидуалној, малој слободи која чучи у сваком, само је треба открити и увијек је тражити и борити се за права која нам припадају самим рођењем.
ГЛАС: Колико је слободе у умјетности, или конкретно, у овом случају, у музици?
СУБОШИЋ: Ту опет долазимо до питања индивидуализма и питања о прилагођавању тржишту, уколико тјераш по своме, можеш рећи да си слободан, али упитно је можеш ли егзистирати и плаћати рачуне. Опет, ако се прилагодиш ширем укусу, с материјалне стране постајеш слободнији. Увијек постоји одређена цензура у друштву које нагиње обрасцима згртања новца, па самим тим је непопуларно бити свој. Но, срећом увијек постоје изузеци.
ГЛАС: Колико је музика данас искрена?
СУБОШИЋ: Нисам склон генерализовању музике, искрена је онолико колико слушалац жели, уколико тражиш само забаву, можеш је наћи, а уколико желиш прокопати мало дубље захваљујући интернету можеш откривати праве генијалце. Највећи аутори ипак гризу и одгајају своју публику откривајући људима ствари о животу и свијету за које нису знали да чуче у њима.
ГЛАС: Како успијевамо да излазимо на крај са свакодневним смаком свијета, између осталог, са бомбардовањем лошим вијестима и (најчешће) токсичним друштвеним мрежама и свим другим негативностима?
СУБОШИЋ: Добро је понекад не отићи на интернет и одморити се, иако смо генерално и огуглали на све те негативне и лажне вијести које нас засипају. Подсвјесно сигурно та количина страха оставља траг и тјера према одређеној летаргији, али ако човјек жели прокопати дубље има ту генијалних ствари које ти ипак дају наду у бољитак.
ГЛАС: Како се избавити из свеопштег летаргичног вртлога у који смо запали?
СУБОШИЋ: Помагати другима, дружити се, читати, путовати, гледати позоришне представе, бити социјално биће и мислити на ширу заједницу - то је кључ чупања из летаргије.
ГЛАС: Иза вас је 30 година каријере. Какав је осјећај знати да су вашу музику вољеле и данас воле многе генерације?
СУБОШИЋ: Лијепо је знати да су твоја дјела имала и да имају одјек. Када нас не буде ипак ћемо нешто оставити нараштајима у насљедство, а то те тјера и да гураш даље. Живот је тек пред нама.
Живјети слободно
ГЛАС: Ове године ћете поново наступити на догађају “Живјети слободно” који се одржава у Бањалуци, поводом обиљежавања Међународног дана побједе над фашизмом. Колико је за Вас значајан наступ на оваквом догађају, шта очекујете и шта публика може да очекује?
СУБОШИЋ: Свакако је важно пренијети млађим генерацијама (и подсјетити старије на) значај оваквих годишњица. У данашње вријеме повијесног ревизионизма битно је истакнути која је страна била на страни људскости и просперитета, а која на страни геноцида и затирања основних људских слобода. Очекујемо одличан или феноменалан концерт. У Бањалуци имамо публику која се до сада увијек показала на висини задатка. Ми ћемо одсвирати и неке пјесме које нисмо у посљедње вријеме често свирали уживо.
Пратите нас на нашој Фејсбук и Инстаграм страници и Твитер налогу.