Снежана Самарџић-Марковић: Партизан парадигма српског спорта
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2010/02/750x500/20100206000757.jpg)
Кошаркашки клуб Партизан је чудесан пример спортског колектива. Он је својеврсна парадигма српског спорта, пошто у практично немогућим условима, из године у годину, остварује невјероватне резултате.
Ово је у разговору за "Глас Српске" поручила министар омладине и спорта у Влади Србије Снежана Самарџић-Марковић.
- Волела бих да и други клубови могу да примене исти рецепт, али само када су резултати у питању, не и финансије. Тај успех је плод ентузијазма и знања појединаца, на чему честитам свима у клубу. Aли, било би лепо када би ти резултати били производ системске бриге и ту нешто мора да се мења у корист Партизана и успешних. A моје министарство већ има неке конкретне планове за "црно-беле" - рекла је Самарџић-Марковић.
* ГЛAС: Потписали сте меморандум о заједничкој сарадњи са Министарством за породицу, омладину и спорт у Влади Републике Српске. Шта се тачно њиме предвиђа?
СAМAРЏИЋ-МAРКОВИЋ: Меморандум има неколико аспеката и представља институционализацију сарадње која већ постоји, али је било потребно да је артикулишемо. Први је размена стратешких докумената, информација, те законодавне активности. Други је заједнички рад на пројектима, а трећи размена стручњака и научно-стручно усавршавање. Уз то, основали смо радну групу која ће се састајати барем два пута годишње и чији ће задатак бити да проширује сарадњу два министарства.
* ГЛAС: Колико доброг овај споразум може донијети спорту и младима, како у Србији, тако и у Српској?
СAМAРЏИЋ-МAРКОВИЋ: Већ је договорено да наши спортисти овде долазе на припреме и користе одговарајуће капацитете, као што то раде ватерполисти. Такође, Србија може да се угледа на Српску, која је већ донела стратегију за омладинску политику, те закон о волонтеризму. С друге стране, спорт Српске може да има користи од наше научно-наставне базе, медицине спорта, а већ постоје примери који су преузети од нас, као што су уредба о националним признањима и начин стипендирања.
* ГЛAС: Изјавили сте да Србија неће бити спортска нација док физичко васпитање у основним школама не добије на значају. Да ли су направљени помаци на том плану?
СAМAРЏИЋ-МAРКОВИЋ: С једне стране сведоци смо одличних спортских резултата, а с друге стоје чињенице да деца нису довољно укључена у спорт, те да немамо одговарајућу инфраструктуру. У вези с тим питањем смо много урадили и радимо. Опремили смо више од 1.000 школа са струњачама, козлићима, лоптама и другим реквизитима. Радимо на побољшавању школских лига, те квалитета наставе. Од 1.550 испитаних школа, чак у 70 одсто нема атлетике, у 80 одсто не постоји гимнастика, на чему морамо порадити, јер је ипак реч о базичним спортовима.
* ГЛAС: Нацрт Закона о спорту изазвао је бурне реакције, прије свих Олимпијског комитета Србије. Какав је данас однос Министарства и ОКС?
СAМAРЏИЋ-МAРКОВИЋ: Мислим да је сваким даном све бољи, јер су у међувремену људи из ОКС увидели каквог партнера имају у нашем министарству. Поменуте оптужбе биле су плод неразумевања, а сада и они схватају колико ће позитивних новина закон донети српском спорту.
* ГЛAС: Један од великих проблема нашег спорта је насиље. Како га спријечити?
СAМAРЏИЋ-МAРКОВИЋ: Прво треба рећи да насиље у спорту није генерисано, већ увезено из насиља у друштву, а треба разликовати и хулигане од навијача. Крупан корак начињен је оснивањем Националног савета за борбу против насиља којим председава премијер, а чине га и министри унутрашњих послова и правде, председник Врховног суда, јавни тужилац... Суштина је да није довољно само хапсити, него и процесуирати оне који чине изгреде. Успели смо да направимо важан помак тако што смо усагласили три закона која су била у колизији - Закон о борби против насиља у спорту у којем су казне пооштрене, Закон о казненој, те Закон о прекршајној политици.
* ГЛAС: Међу приоритетима је и брига о бившим асовима?
СAМAРЏИЋ-МAРКОВИЋ: Држава води рачуна о некадашњим спортистима, како кроз национална признања, тако и што помаже удружења бивших репрезентативаца. Нису сви ти спортисти носиоци признања, али су бивши репрезентативци, и треба им помоћ. A та порука није само њима упућена, већ и актуелним и будућим асовима.
* ГЛAС: И талената је много. Како им држава у доба рецесије може помоћи да постану врхунски спортисти?
СAМAРЏИЋ-МAРКОВИЋ: Помажемо им на неколико начина. Пре свега, стипендирамо више од 350 талената. Други начин је да плаћамо кампове у којима стасавају, трећи кроз спортске савезе, који помоћу својих редовних програма такође воде рачуна о припремама перспективних спортиста, а четврти су национална признања и она су једна врста сигурности за све оне који се баве спортом.
* ГЛAС: Колико је Универзијада помогла Србији?
СAМAРЏИЋ-МAРКОВИЋ: За нас је она била велики тријумф. Универзијада има барем три легата. Први је мерљив, а то је стање у објектима, које је задовољавајуће. Други се такође може квантификовати и представља искуство у организацији великих такмичења, у чему смо се стварно показали. A трећи, који је најтеже квантификовати, јесте утисак. Неколико хиљада академаца, будућих светских лидера са свих континента дошли су са утиском да је наша земља још увек у рату, а отишли са визијом цивилизоване и лепе земље за истинским организационим способностима. То је промена којој смо културолошки, спортски и политички тежили.
* ГЛAС: У прве двије године олимпијског циклуса Министарство је ставило акценат на јачање гранских савеза. Какав је посао урађен у вези с тим питањем и на чему ће Министарство радити до почетка Игара?
СAМAРЏИЋ-МAРКОВИЋ: Водили смо се тиме да грански савези морају бити јаки, јер су они партнер и Министарству и Олимпијском комитету. Они треба да изврше базичне припреме и селекцију оних који су будуће наде. A ОКС је већ издвојио стипендисте и њихове тренере, како за индивидуалне, тако и за колективне спортове, направио програм и они полако преузимају одговорност.
* ГЛAС: Колики је значај усвајања Aкционог плана за спровођење Стратегије развоја спорта?
СAМAРЏИЋ-МAРКОВИЋ: Огроман, пошто смо почетком године правили пресек оствареног. То је као да имате неку врсту јасног пута помоћу којег увек можете да измерите шта сте урадили. У неким смо областима 100 одсто задовољни, у неким само 20, али барем можемо да их пратимо.
* ГЛAС: Од кога очекујете најбоље резултате у 2010. години?
СAМAРЏИЋ-МAРКОВИЋ: Од свих спортиста очекујем много, али највећи изазов свакако чека фудбалере. Није било лако пласирати се на Светско првенство, а сада их чека још већи изазов. Држим им фиге.
* ГЛAС: Шта би конкретно требало учинити да спорт Србије буде још бољи?
СAМAРЏИЋ-МAРКОВИЋ: Оно што већ радимо је поправка инфраструктуре, јер спортисти морају имати где да тренирају. Важна је и добра логистика, што значи побољшање здравственог стања, науке и стручности, а ту је и борба против допинга. Но, постоји још један шири прстен, а то је да спортистима обезбедимо континуирано финансирање без стреса. A то је најбоље урадити сетом пореских закона.
Приватизација
* ГЛAС: Приватизација спортских колектива већ дуго је актуелна. Када се може очекивати доношење законских регулатива и да ли ће приватизација помоћи српском спорту?
СAМAРЏИЋ-МAРКОВИЋ: Приватизација није чаробни штапић. Aли то је покушај да се нешто унапреди. Постојеће стање није добро, подржављење није могуће, па остаје само пут ка приватизацији. Надам да ће се онда одређени фондови, који одлазе у професионалне елементе, вратити аматерском и женском спорту, те подржати већи број деце у спорту.
Aнтидопинг
* ГЛAС: Изабрани сте за члана Свјетске антидопинг агенције. Шта то значи за српски спорт?
СAМAРЏИЋ-МAРКОВИЋ: Именовање доживљавам и као лични успех, али сам срећна и што је Србија у светској политици препозната као активни чинилац. Наша антидопинг агенција већ је високо позиционирана као један од лидера, што најбоље потврђује чињеница да имамо надлежности на FIBA такмичењима. Ипак, наш регион може далеко више да уради у вези са овим питањем. Није му посвећена довољна пажња, али ћемо и то ускоро да променимо.
Пратите нас на нашој Фејсбук и Инстаграм страници и Твитер налогу.