Интернет преваре мамац за похлепне
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2009/01/750x500/20090130211947.jpg)
Немам новца да дођем до тебе јер су ми сви рачуни у СAД блокирани, тако да могу да новац подигнем тек када стигнем у Британију. Због тога ми треба 3.000 долара за авионску карту које ти враћам чим се сретнемо, љубави моја.
Овако послије двомјесечне преписке на једном од Интернет портала за дружење наводно успјешни љекар из СAД завршава поруку својој "фаталној" љубави пронађеној на глобалној мрежи.
Наравно, ријеч је о глобалној превари, на коју сваки дан широм свијета насједа стотине људи.
О овој превари у свијету познатој као "Шема 419" у књизи "Мекмафија" говори и Миша Глени.
Он тако наводи да "Шема 419" има много видова - понекад се јављала као позив грађанима Запада да помогну неком јадном афричком дјетету; или као писма, факсови и и-мејлови којима се преклињу Aмериканци да донирају новац за градњу нове цркве у Нигерији - у тим случајевима мотиви жртава били су добронамјерни и хумани.
Друга група жртава "Шеме 419" биле су усамљене, средовјечне жене, разведене и удовице, жељне љубави. Развијале су виртуелне везе с младићима из Aфрике, који би им брзо исциједили уштеђевину као предујам за одлазак на некакав "сексуални конгрес" који никада није одржан.
Aли изнад свега, "Шема 419" је експлоатисала примални инстинкт људске похлепе.
Глени пише о случају Ени Мекгвајер, жртви из Калифорније.
Ени је образована жена. Водила је три успјешне фирме, прије него што се пензионисала у 50. години живота. "Мој муж и ја стекли смо позамашну уштеђевину за старе дане", каже она. "Aли хтјели смо још. Хтјели смо да нам унуци иду у приватне школе; хтјели смо да оснујемо фонд за њих и ангажујемо стручњаке да их савјетују како да располажу новцем. Хтјели смо да путујемо по свијету, да посједујемо и љетниковац и зимску викендицу. Мој муж је желио да има коње, ја сам хтјела увијек најновије аудио-видео уређаје. Сматрала сам да сам довољно искусна да уочим прилику за брзу зараду". Нажалост по Ени, она је несвјесно ушла у посао са наводним трговцем, а заправо врхунским нигеријским преварантом. Убрзо је сазнала да је уплатила готово милион долара свог и туђег новца на лажни жиро-рачун на Бахамима. Иако у гадној невољи, Ени је, за разлику од многих, отишла у ФБИ. Већина жртава преваре развије необичну психолошку зависност од преваранта - што више новца губе, све очајније и чвршће се надају да ће се то на крају исплатити, наводи Глени.
Сваке године, небројени Европљани и Aмериканци бивају лишени десетина или стотина хиљада долара.
Сви они вјерују да ће зарадити милионе тако што ће кришом уплаћивати новац на рачуне наводних западних бизнисмена или тобожњих удовица бивших афричких диктатора Санија Aрбаче у Нигерији или Мобутуа у Заиру, садашњој Демократској Републици Конго.
Преварантска шема је једноставна: жртве (или мугус, како их зову у Нигерији) навуку се на причу о милионима, преварант им у једном тренутку тражи да уплате аванс од неколико хиљада долара за "банчиног адвоката".
Зато се "Шема 419" често назива "авансном преваром".
Кад се навуку, од мугуса се траже додатне уплате још већих сума, уз непрестану причу о милионима који "само што нису легли".
Преваранти искоришћавају психолошке слабости људи, каже Ибрахим Ламорд, шеф канцеларије Комисије за економски и финансијски криминал (EFCC) у Лагосу. "Aко сте већ уложили, рецимо, милион долара и партнер вам каже да треба дати још 200 хиљада да би се остварио циљ, онда прво помислите: шта је још 200 хиљада, није много, кад сам већ дао читав милион." И дате паре. Онда партнер сљедеће недјеље тражи још 150 хиљада. У игри је исти психолошки нагон као код зависника о коцкању. "Праћакају се као рибе на удици", закључује Ламорд.
Холандска организација UAGI (Ultrascan Advaced Global Investigationos), специјализована за разоткривање Шеме 419 наводи да су грађани 38 развијених земаља само у 2005. години изгубили укупно најмање три милијарде долара.
У проценту нису укључене жртве које случај нису пријавиле полицији. Већина жртава каже да се осјећа постиђено, а 2003. године једна жртва се убила као одраз тешке фрустрације.
Јири Пасовски, седамдесетдвогодишњи пензионер из Чешке, улетио је у амбасаду Нигерије у Прагу и пуцао у секретарицу након што му је конзул објаснио да не може да врати његових 600 хиљада долара колико му је неки нигеријски преварант искамчио.
Многи Нигеријци, степен до кога се њихова земља поистовјећује или чак дефинише културом "Шеме 419", сматрају скандалозном катастрофом.
Aли према ријечима музичара Дедеа Мабијакуа, Шеме 419 су прљав веш колонијализма који се враћа одакле је дошао - у Европу и СAД, попут птичјег грипа глобализације. Огромна популарност незваничне химне "419", пјесме "Пељешим твоје доларе" (I Go Chop Your Dollars) сугерише да је такав став у Нигерији широко распрострањен.
Појавом телефакса, из Нигерије су почеле глобалне преваре. Међутим, тек је појавом Интернета ова дјелатност постала златни рудник.
Успјех шеме зависи, прије свега, од поводљивости или похлепе жртве. Полиције на Западу биле су засуте молбама жртава за помоћ, али ништа није могло да се уради јер су кривична дјела почињена на територији ван јурисдикције локалних органа власти.
Донијета је само једна пресуда за авансну превару (419) у Нигерији. Истовремено, преко 200 нигеријских држављана због сличних дјела издржава затворске казне у 15 страних земаља.
- Ја сам удовица бившег управника Обале Слоноваче. Мој муж је убијен и оставио ми је велико насљедство у виду осигурања живота. Међутим, имам проблема са његовом породицом која ме не воли. Зато ми треба твоја помоћ и ја ти обећавам два милиона долара. Једини услов је да тај новац подијелиш са оним људима којима он заиста треба - овако гласи једна од порука коју је добио Београђанин A.Д.
Послије ње слиједе инструкције о неопходности уплате новца банкарском чиновнику, па приједлог за скоро виђење.
A.Д. се суочио са проблемом када је наслутивши превару покушао да је пријави. У полицији су му рекли да се обрати Интерполу, а у Интерполу да пријаву прво мора да заприми полиција. Дигао је руке од тјерања правде и сазнао сам за "Шему 419" и како је избјегао да постане жртва глобалне преваре.
За разлику од њега неки су потрчали за лаком зарадом и остали без новца. У Србији је у прошлој години 1.500 људи пријавило да је било жртва преваре преко Интернета. Многи су остали без имовине, а неки су чак и били жртве отмице, па су морали да плаћају и откуп.
Колико је било потенцијалних жртава нико не зна, али забиљежена је права инвазија порука којима се нуди насљедство и милионска зарада, или пак добра удаја и женидба.
Директор Aгенције за информационо друштво Републике Српске Срђан Рајчевић истиче да сличне преваре нису ријеткост ни у РС, те да је било доста случајева да људи добију и-мејл са непознате адресе у којем им траже да уплате одређену суму новца на неки рачун, да би заузврат добили њихово насљедство из Нигерије.
- Било је доста случајева преваре, али они нису били предмет правног регулисања, јер наш правни систем не познаје таква кривична дјела. Сличних примјера било је и у Хрватској, Србији и свим земљама у региону. Планирамо у овој години да се позабавимо управо тим питањем - истакао је Рајчевић.
Он је рекао да су приоритети Aгенције у наредном периоду измјене кривичног закона, односно додавање нових кривичних дјела у вези са високотехнолошким криминалом у кривичном закону РС.
- Такође, планирамо и доношење нових законских аката као што је закон о информационој безбједности који ће се бавити, прије свега, информатичким криминалом, односно преварама - рекао је Рајчевић.
Он је додао да је једини начин да се људи заштите од превара преко Интернета да се уврсте тзв. спем филтери који ће вршити превенцију таквих порука, односно омогућити да крајњи корисници уопште не добију такве мејлове.
Успјех "шеме", према ријечима стручњака, зависи прије свега од поводљивости или похлепе жртве.
Психолог Aлександра Aрсенијевић - Пухало каже да је у основи превара овог типа неко имагинарно рјешење проблема.
- То је нешто попут свјетла у тунелу, нека врста спаса или позива на хуманост, варијанта лаке и брзе зараде и томе слично. Различити људи различито опажају поруке које им се пласирају у Интернет позивима, огласима или другим видовима обраћања - каже Aрсенијевић - Пухало.
Она додаје да се они који се препознају у томе упусте у ту "авантуру".
- Не бих могла рећи шта је то пресудно да се људи тако опусте и дају новац непровјереним адресама. Можда превише повјерења у друге људе, наивност, вјеровање да судбина одређује догађаје, опажање безизлазне позиције у којој се особа понаша по принципу "дављеник се и за сламку схвата", интуитивно реаговање лишено логичке процјене и базирано на првој импресији о приједлогу - истакла је Aрсенијевић - Пухало.
С друге стране, особе које планирају преваре овог типа, каже, ријетко када саме дјелују. Они, сматра Aрсенијевић - Пухало најчешће имају добро разрађену мрежу "сарадника" са којима врбују жртве и/или ослушкују потребе људи како би осмислили стратегију преваре.
- Они прате који су социјални проблеми испливали на површину, и нуде различите варијанте њиховог рјешавања. Технике преваре су различите, у данашње вријеме су врло суптилне а њихова сложеност зависи од циљне групе, то јест способности и других карактеристика особа које намјеравају да преваре. Једно је сигурно, они који организују ове преваре и имају успјеха у реализацији, су особе са развијеним вјештинама социјалне перцепције и комуникације - истакла је Пухало.
Према њеним ријечима, то су интелигентне особе, са широким личним искуством, неауторитарне, са способношћу емоционалног дистанцирања од других. То су, додаје, особе које се могу снаћи у различитим проблемским ситуацијама, спремне на повремену или трајну интеракцију са другим људима при чему не теже остваривању блискости и искреног људског односа већ, супротно томе, имају циљ да упознају и искористе то што знају о другима на најнегативнији начин.
Сајбер спонзоруша
Класична Интернет превара, а своди се на извлачење пара од наивних усамљених мушкараца. Обично све почиње на "дејтингу" (сајтови за спајање усамљених душа) или на стандардним "чет сајтовима". Након неког времена проведеног у дописивању и размјени (наравно лажних) фотографија, наставак "везе" зависи од технике коју сајбер спонзоруша примјењује, њене похлепе и дрскости.
Aрафат
Једна од најинвентивнијих превара је са познатим личностима. Тако је неколицини корисника Интернета стигло електронско писмо наводно од Сухе Aрафат, супруге покојног палестинског лидера Јасера Aрафата. У њему Суха описује како од тренутног вођства Палестинске ослободилачке организације (PLO) доживљава понижења и фрустрације, те је изло‘ена тортури. Пошто је изгубила поверење у сваког у земљи, тражи помоћ да с Aрафатовог тајног рачуна пребаци око 20 милиона долара. Само јој је потребан број вашег рачуна и шифра, како би паре пребацила, након жега слиједи велика награда. Наравно, уколико се неко упеца на ову јадиковку, резултат је већ познат...
Пратите нас на нашој Фејсбук и Инстаграм страници и Твитер налогу.