Чувар умрлих душа
Сански Мост - Енес Кужељ (54) већ годинама се брине о изгледу и чистоћи санских гробаља и мезарја.
Занимљиво је да овај необични Сањанин није радник локалног комуналног предузећа, чији је посао да се стара о мјестима која су посљедња почивалишта становника Санског Моста. Ове послове, како каже, обавља на добровољној основи, истина често уз неку ситну надокнаду коју добије од чланова породица који посјећују гробове најмилијих, пишу Независне новине.
Захваљујући његовом ангажману, гробља изгледају уредно, без смећа, с лијепо уређеним стазицама и покошеном травом.
Неки кажу како Кужељ користи тешко стање у поменутом предузећу, чији радници нередовно примају личне дохотке па нису превише мотивисани да раде свој посао. Злонамјерници ће додати како он на овај начин зарађује пристојан новац, али ће Кужељ све то демантовати. Сањани га познају као човјека пуног енергије и живахног духа, а занимљиво је да одлично познаје сва гробна мјеста. Довољно је да кажете нечије име и он ће вас, између стотина гробова, непогрешиво одвести до вјечног почивалишта дотичног покојника.
С пуно труда, не правећи никакву разлику, Кужељ чисти и уређује православно и католичко гробље, као и муслиманско мезарје. Стара се и о изгледу малог јеврејског гробља, чијих тридесетак камених саркофага свједочи о некадашњој присутности припадника овог народа у санској котлини. Посјетиоце дочекује на самом улазу, те их одмах информише о стању у ком се налази гроб или мезар особе коју траже. Уколико је потребно, нуди услугу да покоси траву или уради неку другу ситну интервенцију на гробном мјесту. Напојницу никад не тражи сам, али је у највећем броју случајева добије. Једноставно, на његово присуство људи су се већ навикнули. Уколико неко први пут посјети гробље и тражи мјесто гдје почива неки његов пријатељ или далеки рођак, осим што ће га одвести до тражене локације, Кужељ ће у кратким цртама испричати животну причу покојника.
Сањани кажу како је он попут ходајуће енциклопедије, с непогрешивом меморијом памти људе и догађаје из града на Сани, па чак и оне који су већ давно пали у заборав. Каже како се у периоду послије рата знатно повећала смртност Сањана, о чему свједочи и то да су гробља већ изашла из ранијих габарита, те се локална власт суочава с проблемом њиховог проширења. Открива како је пасију везану за ова мјеста открио још у дјетињству.
“Увијек су ми била занимљива мезарја и гробља. Сатима сам знао ходати и разгледати, и тако сам научио готово сва имена људи који су покопани, као и мјеста гдје се налазе њихови гробови”, прича Кужељ.
С обзиром на то да у послијератном периоду није успио пронаћи запослење, дошао је на идеју да покуша зарадити за живот.
“Ријетко кад останем без напојнице, тако да се може зарадити за живот, а на ногама сам од јутра до касног мракаш”, каже овај чувар гробаља.
Пратите нас на нашој Фејсбук и Инстаграм страници и Твитер налогу.