Тежак живот у разореном турском граду: Очај и смрт гдје год се окренете
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2023/02/750x500/20230225095427_457781.jpg)
Земљотрес који је погодио Турску и Сирију 6. фебруара незапамћена је катаклизма, најгора у задњих сто година.
Јужни турски град Антакија и његови становници међу најтеже су погођенима. А то је био важан трговачки центар и трећи највећи град у Римском Царству. Али разорни земљотреси готово ништа нису поштедјели.
Касим Гундуз један је од становника града. Његова породица разорена је катастрофом. "Моја супруга зове се Шефика, звао сам ју гулум (ружа). Викао сам: Шефика! Шефика! И ништа нисам чуо. Били смо у браку 52 године", рекао је.
Касим је за Еуроњус рекао да сада чека вјероватно њене посмртне остатке. Тијело његовог сина извучено је из рушевина и налази се у пластичној врећи у близини. Цијели његов свијет се срушио.
"Помажем. Извукао сам тијело своје родјаке. Била је без главе", рекао је његов суграђанин Мехмет Елмаци. "Мој родјак и њихова мала кћерка још су испод рушевина."
Све гори санитарни услови
Антакија, односно древна Антиохија, кроз историју је доживјела поприличан број катастрофа. Више је пута била уништена и поновно обновљена.
Али када је регију погодио земљотрес магнитуде 7.8 степени, сви су били затечени. Помоћ је првих дана након трагедије споро пристизала.
Мехмет се успио спасити, али не сјећа се како се извукао из рушевина. Рекао је да од земљотреса мора спавати у свом аутомобилу са супругом и седмомјесечним сином.
Без струје, воде и захода, преживјели су изложени великом ризику. Заразне болести попут свраба и колере брзо се шире, а сваки дан догађају се накнадни земљотреси.
У првих неколико сати након земљотреса, рушевине су претраживали само они који су преживјели, у шоку, озлијеђени и без икаква искуства у томе. Тада су дошли добровољци.
Ердем, грађевинар из Истанбула, дојурио је у Антакију чим је чуо.
"Покушао сам учинити оно што се морало. Успио сам спасити једну мајку. Успио сам спасити и једног дјечака и његову старију сестру", рекао је Ердем жалећи што их није спасио више.
Љути на Анкару
Турски предсједник Реџеп Тајип Ердоан рекао је да се земља никако није могла припремити за такву трагедију. Али не слажу се сви у Антакији с тиме.
"Први дан када смо дошли овамо, жељели смо бушити, али нисмо могли пронаћи ни генератор ни пнеуматску бушилицу. Овдје није било агенције за изванредне ситуације нити дужносника", рекао је становник Антакије Ибрахим Халил.
"Другога дана, стигли су неки стројеви. Ти су ми људи рекли да не могу одмах радити јер морају добити заповијед 'одозго'. И то су чекали. Посао није организиран нити се правилно ради. Овамо није дошла нити једна стручна особа", додао је.
Неколико дана послије, изгледало је као да власти још немају ситуацију под контролом, упркос томе што је пристизала међународна помоћ. Људи се не слажу око тога тко је крив за хаос. Неки кажу да су криве интерне подјеле, а други окривљују лоше владање.
"Кашњење помоћи није немар. Будући да су ти багери, камиони и стројеви долазили из других регија, требало је неко вријеме да дођу. А сада изврсно раде", рекао је Кемал Гунгор .
"Једини разлог због којег локалне власти нису добро радиле јест то што су им смањене овласти. Нико се није могао помаћи без дозволе одозго", рекао је други грађанин.
Ердоанов централизирани систем владања због те катастрофе је поновно под повећалом јавности и опозиција је добила снажан аргумент да му се супротстави на овогодишњим предсједничким изборима, које би он по некима могао покушати одгодити буде ли сматрао да су му изгледи за освајање трећег мандата умањени.
Све више мртвих
Главно гробље у Антакији открива праве размјере катастрофе. Нема довољно простора за покоп погинулих па су власти одлучиле да се у предграђу града ископа масовну гробницу. С неидентификованих тијела узимају се ДНК узорци како би се породице једнога дана могле опростити од ближњих на правилан начин.
Потрага за преживјелима трајала је пуно дуже од онога што се сматра могућим временским оквиром за преживљавање. И преживјелих је у рушевинама било. Међу њима је Фатма, 25-годишња избјеглица из Сирије. Пошто је побјегла пред страхотама рата у својој домовини, преживјела је под рушевинама чак 140 сати. Сада је добила нову прилику, као и цијели тај град, за нови живот, преноси SkyNews
Пратите нас на нашој Фејсбук и Инстаграм страници и Твитер налогу.