“Јесења соната”: Михајло Зурковић и Марко Милетић наступили у Бањалуци
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2019/10/750x500/20191013225748_294781.jpg)
БАЊАЛУКА - Здушно и предано свирање клавира и виолончела, препуштеност духу музике и дјелима, сачинили су још једно магично вече посвећено класичним звуцима, на 2. Интернационалном фестивалу музике "Јесења соната".
Пијаниста Михајло Зурковић и виолончелиста Марко Милетић створили су праву свечаност музике, својим наступом у концертној дворани Банског двора Културног центра, у оквиру четврте вечери поменутог фестивала и ако је судити по реакцијама публике и аплаузима, истински задивили присутне.
- Музичари као музичари су заљубљени у музику. Заједно организујемо два фестивала у Новом Саду и све то је довело до сарадње и од тада заједно живимо с музиком, музицирамо и дружимо се, и то се и публици допада - објаснио је пијаниста Михајло Зурковић, који са Милетићем сарађује још од 2015. године.
Публика је имала прилику да чује композиције Јохана Себастијана Баха, Сергеја Прокофјева, Давида Попера, Клода Дебисија, Сергеја Рахмањинова, али и "Легенду о Јефимији" Милоја Милојевића.
Када је ријеч о умјетничким сензибилитетима и сарадњи двојице музичара, виолончелиста Марко Милетић је објаснио да сарађују већ неко вријеме, што заједно, што са другим умјетницима, те да је због сличног размишљања, заједничко музицирање заиста лако. Композиције које су изводили биле су више прожете нотом духовне музике.
- Све је духовна музика, а сада се десило да смо репертоар тако саставили. Имамо различите репертоаре. Процењујемо озбиљност фестивала, оцењујемо салу у којој ћемо да наступамо и време у години, а у овом моменту смо у том елементу. Јесење време увек вуче на ту страну - навео је Милетић.
Када је ријеч о избору програма Зурковић је објаснио да то често зависи од времена, од фестивала и да су композиције увијек биране у складу са договором.
- Трудимо се, да, кад год свирамо, одсвирамо и једног домаћег композитора. Све остало је тренутно стање духа. Заједно смо одлучили да конципирамо програм да почнемо са Бахом. Прокофјева соната јесте једно православно појање, која се послије претвара у вашар, срећу. "Легенда о Јефимији" је једна од најдивнијих тема за виолончело и клавир. Рахмањинова соната је једно грандиозно дјело, и често је изводимо. Дебиси и Попер је завршница која нема печат духовног, већ живота, па из тог духовног да се уздигнемо и провеселимо - додао је Зурковић.
Пратите нас на нашој Фејсбук и Инстаграм страници и Твитер налогу.