Посмртне остатке Петра Кочића треба пренијети у Бањалуку
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2016/10/750x500/20161001002532_219090.jpg)
Приједор - Историчари Боривоје Милошевић и Ведрана Адамовић одржали су у Музеју Козаре у Приједору предавања поводом 100 година од смрти великог књижевника и националног борца Петра Кочића.
Милошевић је своје излагање назвао " Петар Кочић - крајишки барјак слободе", а у четвртак увече открио је, како каже, стидљиву идеју коју нико не смије да каже гласно, а то је да се посмртни остаци Петра Кочића пренесу из Београда у Бањалуку.
- На београдском гробљу, гдје је Кочић сахрањен, он је само један од многих. У Бањалуци би био први међу осталима. Један од задатака друштва "Змијање" била је да се пренесу његове кости. То се никад није десило - рекао је Милошевић.
Подсјетио је да је Кочићева супруга Милка надживјела Петра неколико деценија и да она није дозвољавала пренос посмртних остатака.
- У неким тренуцима када би била спремна да разговара о преносу његових посмртних остатака, онда ми, такви какви јесмо, неспретни и често неспособни, чак нисмо ни знали гдје да га сахранимо у Бањалуци. Предлагали су неколико различитих локација, али ниједна није одговарала и свако је имао нешто да приговори - навео је Милошевић, који је професор на Филозофском факултету Универзитета у Бањалуци.
Према његовим ријечима, та идеја која се појавила у неким бањалучким круговима остаће и даље "стидљива док то и ако икад власти Републике Српске званично не покрену".
- Приватне иницијативе тешко да ће уродити плодом - додао је Милошевић.
Историчар Ведрана Адамовић и виши кустос Музеја Козаре, у свом предавању "Култура сјећања - култура трајања" говорила је о везама Петра Кочића са Приједором. Од његових пријатељстава са сликаром Пером Поповићем, стипендистима "Просвјете" Васкрсијем Обрадовићем и Светозаром Зрнићем, адвокатом Живком Њежићем и писцем Васом Кондићем, преко удружења и институција који су носили или још носе његове име све до позоришног фестивала "Кочићева српска сцена" који је трајао од 1993. до 2006. године.
- Споне Петра Кочића са нашим градом су вишеструке, неке непосредне, а неке посредне, личне природе - навела је Адамовићева.
Она је нагласила да часопис "Развитак" из 1937. године чува свједочење о томе како је приједорски пододбор друштва "Змијање" био јачи чак и од матичног одбора у Бањалуци.
- Бањалука је највећа и најјача, са највише културних људи и са најјачим изворима, па је природно било да она и поведе и даје примјер осталима. А показало се друкчије: примјер даје Приједор - наводи се у "Развитку".
Приједорско "Змијање"
Приједорско "Змијање" бројало је више од 300 чланова, имало библиотеку од 1.200 књига и читаоницу са 70 посјетилаца дневно, организовало предавања, забаве и састанке и помагало омладину.
- Приједор је предњачио по много чему у прошлости, само што је стање у доба општег народног полета лако било напредовати. Али, кад Приједор овако лијепо ради и предњачи и данас, у доба опште пометености и малодушности, онда то заиста треба признати и истаћи - казала је Ведрана Адамовић.
Пратите нас на нашој Фејсбук и Инстаграм страници и Твитер налогу.