Неда Aрнерић: Радујем се што глумим баку
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2011/02/750x500/20110225195211.jpg)
До сада нисам никада снимала ТВ новелу и могу вам рећи да је јако напорно, јер радимо једну епизоду на дан. Потребна је велика концентрација, јер раде две екипе паралелно. Просто сам хтела да и то пробам у каријери и онда да будем мирна, јер сам глумила у свим жанровима.
Рекла је ово у интервјуу "Гласу Српске" истакнута српска глумица Неда Aрнерић, иза које је каријера дуга 45 година у којој је овјенчана бројним наградама, између осталих и оном за животно дјело "Павле Вуисић".
Са Aрнерићевом смо разговарали на сету серије "Под сретном звијездом", која се снима у Загребу у продукцији "Ринг мултимедије", а коју ће гледаоци Радио-телевизије Републике Српске моћи да гледају од 13. марта.
- Без обзира на то што је напорно, изузетно је и узбудљиво, јер сте стално под адреналином, морате пратити које сцене су снимљене, шта ново долази. Управо зато је и потребна велика концентрација, јер глумац једноставно мора да води линију лика којег игра. Тако да рад на оваквој врсти серије није нимало наиван, како то гледаоци мисле - рекла је Aрнерићева.
* ГЛAС: Какав је изазов за глумца да ради на једној ТВ новели и како сте се Ви снашли у томе?
AРНЕРИЋ: Ово је можда много теже него радити озбиљан дугометражни филм који се ради неколико месеци и пар кадрова дневно. Рад на серији је права индустрија, али морате дати максимум од себе и понашати се као да радите најозбиљнију ствар на свету, иако сте свесни да је то лака прича и прича за забаву. Изузетно ми се допада лик који играм, јер је у питању жена мојих година, при том сам и бака, што се, наравно, одмах не сазна у серији. Коначно сам добила улогу примерену мојим годинама. Играм жену која је пензионисана професорка, а с мужем је покренула приватни факултет и сав живот је подредила каријери. Због тога се јавља осећај кривице да је запоставила своје дете, па покушава да надокнади све пропуштено. Морам истаћи да је екипа са којом радим заиста феноменална, а истакла бих Мирјану Мајурец и Игора Зидарића, који је играо са мном када је био клинац.
* ГЛAС: Играли сте у разним жанровима, оживљавајући на сцени плејаду ликова. Шта је то што Вам пружа сатисфакцију градећи све те ликове?
AРНЕРИЋ: Сматрам да би глумац требало да ради све што му се понуди. Они глумци који су много фини па бирају улоге које им се свиђају, мислим да неће добро проћи у глумачком послу. Морате да верујете у то што радите и да будете свесни којим жанром се бавите и да не радите ствари које су вам неприхватљиве. Aли кад се већ прихватите посла, била то ТВ новела, или Бегрман, мислим да треба дати све од себе и радити пуном паром. То је Бата Живојиновић давно мени рекао, кад сам се ја саветовала са њим око улога у филмовима где ми се редитељ баш и није свиђао. И онда ми је дао савет да прихватим и радим док год ме траже, јер док радим нећу зарђати као глумица, те да нипошто не правим велике паузе.
* ГЛAС: Добитница сте награде "Павле Вуисић" која се додјељује за допринос умјетности глуме. Шта Вама значи та награда, с обзиром на то да сте сарађивали са тим истим човјеком?
AРНЕРИЋ: Павле Вуисић је човек који се рађа једном у хиљаду година, када говоримо у смислу филмског глумишта, и зато ми та награда значи много. Често смо радили заједно. Био је диван човек, добре душе. Био је интровертан, али сам осећала да из њега зрачи добра енергија, да воли свој посао, што се не би рекло на први поглед, јер није био егзалтиран глумачким послом. Радио је професионално и сталожено, био је један од ретких глумаца чији лик појавом у кадру говори за себе, и спадао је у ред оних ретких филмских фаца које, када се једном виде, никада се не заборављају. Није давао савете, није се окретао другима. Међутим, оно што мени и те како импонује је када схватите да вам је један такав жири додели признање за животно дело. Да је био неки лакши жири, ја бих рекла награда к'о награда, нити шта доноси, нити шта односи, веселиш се пет минута, па после и заборавиш. Aли кад схватам да су у жирију седели Мира Ступица, Мира Бањац и Богдан Диклић, ја се сама препаднем себе, јер су то озбиљни уметници строгих критеријума, који не комплиментирају олако рад колега, који имају чврсте ставове и убеђења о глумачком послу. Тако да је то велика част, али и одговорност за моју даљу каријеру да их не изневерим.
Сарадња са Сидраном
* ГЛAС: Радите ли на неким новим улогама у позоришту, или на филму?
AРНЕРИЋ: Када је у питању позориште, радим на старим представама у Београдском драмском, "Бошку Бухи", а за нову улогу могу да најавим филм који ће се радити у копродукцији са Турцима. Прича ће говорити о јаничарима. Филм је српски, али ће се део снимати и у Турској. Aбдулах Сидран ових дана пише дијалоге за филм. Јако се веселим том пројекту.
Пратите нас на нашој Фејсбук и Инстаграм страници и Твитер налогу.