Љиљана Хабјановић Ђуровић: Останите код куће. Чувајте своје животе, животе чланова својих породица и других људи
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2020/04/750x500/20200407214232_312368.jpg)
Позната књижевница и ауторка више бестселера Љиљана Хабјановић Ђуровић огласила се писмом поводом пандемије изазване вирусом корона.
Ова књижевница популарност је стекла захваљујући романима “Женски родослов”, “Јавна птица” и “Пауново перо”, а публику је наставила да осваја дјелима “Игра анђела”, “Петкана”, “Свих жалосних радост”.
И у данима изолације Љиљана Хабјановић Ђуровић мисли на своје вјерне читаоце.
Писмо преносимо у цијелости.
,,Имам 66 година. Имам хроничне болести. И у потпуној сам изолацији. Од 8.марта нисам изашла из куће. Нити ми је било ко дошао у посету. И није ми тешко. Пишем. Кувам. Свирам. Разговарам са супругом и сином. Заједно гледамо филмове. Читам. Молим се. Разговарам са другарицама.
Не размишљам о томе шта ми недостаје. Уосталом, човеку увек нешто недостаје. Увек би хтео још нешто. Још мало више. Таква је људска природа.
Захвална сам Богу што смо здрави. Свесна сам да је нама у изолацији у својим домовима неупоредиво боље него људима који су болесни, који су смештени у болнице, одвојени од својих породица, који брину да ли су им и укућани заражени, који стрепе како ће се болест развијати, или се већ боре за живот.
Мислим и о онима који су везани за кућу и не могу да излазе ни када нема опасних вируса. Ни када смо сви ми напољу, и слободни. О онима који сломе ногу или кук, о онима који оперишу кичму, о онима који леже шлогирани, о онима који умиру од рака, о женама које леже месецима да би одржале трудноћу, непрестано у страху хоће ли сачувати драгоцени плод.
Сви они били би срећни да су на нашем месту – у својим домовима, здрави и покретни.
Данас су Благовести. Зашли смо у шесту недељу Часног поста. Да су околности другачије, данас бих ишла у цркву.
Али, изолација ме није спречила да будем са Богом. Пред иконама у својој радној соби запалила сам свеће. Помолила сам се. На ЦД плејеру пустила сам Литургију Светог Јована Златустог. И све време док је Литургија трајала, склопљених очију замишљала сам себе у цркви.
Наравно, у цркви је лепше. Потпуније. Било би дивно да сам се причестила. Али, у молитви сам. Са Богом сам. А то је најважније.
Останите код куће. Чувајте своје животе, животе чланова својих породица и других људи. Сваки људски живот је дар Божји! За њега, одговорни смо пред Богом.
Сретне нам Благовести! Нека свакоме од вас, милошћу Мајке Божје,
Архангел Гаврило донесе неку лепу, неку благу вест.
Љиљана Хабјановић Ђуровић
Пратите нас на нашој Фејсбук и Инстаграм страници и Твитер налогу.