Ћопић писао о сељацима, дјеци, сањарима и скитницама
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2019/03/750x500/20190326155132-281265.jpg)
Бањалука - Велики српски писац Бранко Ћопић напустио је овај свијет скочивши са моста у Београду на овај дан прије 35 година. Био је изузетно популаран, необично плодан, а његова дјела преведена су и објављена на више од 30 језика широм свијета.
Нема дјетета на српском говорном подручју које није расло уз Ћопићеве приповијетке. Уз “Јежеву кућицу” се успављивало, уз “Магареће године” смијало, а рецитујући “На цести Петровачкој” плакало.
Ћопић ће остати упамћен по изузетном осјећају за правду и праведност. Језиком пуним разумијевања писао је о сиромашним сељацима, дјеци, сањарима и скитницама, а немогућност мирења са стварношћу и потрага за бољим свијетом били су главни разлог самоубиства великог писца.
Терен са кога је Ћопић претежно црпио грађу за своје приповједачко стваралаштво био је његов завичај, Грмеч, подгрмечки крај и родно село Хашани.
Овим поводом ће у Хашанима, родном мјесту писца, данас бити обиљежено 35 година од смрти овог великана.
У Основној школи “Бранко Ћопић” у Доњем Дубовику, административном центру општине Крупа на Уни, планирано је да се одржи књижевни час Светозара Личине, предсједника Фондације “Бранко Ћопић” и књижевника Ранка Павловића.
Књижевници и основци ће положити вијенце и цвијеће код Бранкове бисте испред спомен-школе која носи име овог књижевника.
Чопић је оставио вјечни траг у српској књижевности кроз своја дјела “Глуви барут”, “Не тугуј, бронзана стражо” и “Осма офанзива”, затим приповијетке “Роса на бајонетима”, “Сурова школа”, “Љубав и смрт”, “Доживљаји Николетине Бурсаћа” и друге.
Његова антологијска збирка приповједака “Башта сљезове боје” освојила је Његошеву награду 1972. године, а НИН-ову награду за најбољи роман добио је 1958. године за роман “Не тугуј, бронзана стражо”. Од 1968. године био је члан Српске академије наука и умјетности.
Пратите нас на нашој Фејсбук и Инстаграм страници и Твитер налогу.