Прва клапа филма “Хаџијино звоно” и серије “Нечиста крв”
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2020/07/750x500/20200704215420_323735.jpg)
БЕОГРАД - Прва клапа филма “Хаџијино звоно” и серије “Нечиста крв” пашће 12. августа 2020. године у Рипњу, а планирано је да снимање траје 84 дана, најављено је из Филмског центра Србије.
Агенција Пајпер је пет мјесеци радила опсежан кастинг.
Очекује се да ће филм “Хаџијино звоно” и серија “Нечиста крв” пред публику стићи током 2021. године.
У Рипњу подно Авале већ готово два мјесеца теку опсежни сценографски радови и припреме за снимање амбициозног филмско-серијског пројекта заснованог на књижевном опусу Боре Станковића, по сценарију култног српског синеасте Воје Нановића и у режији Милутина Петровића и Горана Станковића.
У продукцији београдске продукцијске куће This and That Productions, на чијем челу је Снежана ван Хаувелинген, познати сценограф Миленко Миле Јеремић и његов тим већ седам недjеља раде на филмској реплици деветнаестовjековног Врања.
Радови су поодмакли и отприлике су негдjе на половини, а ова велика сценографија обухвата читав један град и низ пратећих објеката, укључујући Хаџи Трифунову кућу, градски хан, трг са пијацом, сахат кулу, магазу, џамије, путујуће луткарско позориште...
У питању је један од највећих и најамбициознијих филмских сетова насталих у XXI вијеку за потребе снимање једног српског остварења.
Реномирани сценограф Миленко Миле Јеремић је током своје дуге и успјешене каријере радио на култним филмовима “Валтер брани Сарајево”, “Бановић Страхиња”, “Маратонци трче почасни круг”, “Сеобе”, “Лепа села лепо горе”, “Живот је чудо”, “Црна мачка, бели мачор”и многим другим, а значајан је и његов рад на телевизији (серије “Повратак отписаних”, “Корени”, “Жмурке”...).
Јеремић је недавно са продукцијском кућом This and That Productions сарађивао и на настанку филма “Мрак” у режији Душана Милића који је тренутно у фази постпродукције.
Филмски центар Србије је подржао развој и продукцију филма “Хаџијино звоно”, а МЕДИА је подржала пројекат у цјелини, препознавши његов значај, квалитет и потенцијал.
Сценарио за десетоделну серију “Нечиста крв” написао је Војислав Воја Нановић (1922-1983) још током прве половине седамдесетих година прошлог вијека.
Нановић је приповетке, драме и романе чувеног српског писца Борисава Боре Станковића повезао у разгранату породичну сагу која обухвата период од 40 година.
Поред незаобилазног романа “Нечиста крв” у чијем је средишту трагична судбина лепе Софке, грађа за сценарио серије обухвата драме “Ташана”, “Коштана” и “Јовча”, збирку приповједака “Божји људи”...
Серија “Нечиста крв” имаће десет епизода.
Првих пет епизода режира Милутин Петровицћ, познат по хваљеним остварењима “Земља истине, љубави и слободе?” и “Аги и Ема”, а прве три епизоде биће измонтиране и у играни филм радног назива “Хаџијино звоно”.
Три почетне епизоде фокусирају се на живот Хаџи Трифуна, деде чувене Софке из “Нечисте крви”.
Прича филма прати Трифуна, богатог предводника хришћанске мањине у деветнаестовековном Врању, који, покушавајући да очува своје богатство и моћ, покреће низ догађаја који ће изазвати ужасне посљедице по његову породицу.
Кључни Петровићеви сарадници на филму и првих пет епизода биће директор фотографије Ерол Зубчевић и монтажер Петар Јаконић.
Других пет епизода серије режира млади Горан Станковић, а са њим ће најтешње радити директор фотографије Александар Караулић и монтажер Урош Максимовић.
Костимографкиња комплетног пројекта је Марина Меденица, за маску је задужена Душица Вуксановић, док музику компонује Алекса Ранђеловић.
Директор филма и серије је Иван Крстовић, Саша Радојевић је уредник серије, а пројекат настаје у продукцији продукцијске куће This and That Productions (филм и серија) и РТС-а (серија), као и уз подршку ФЦС-а и МЕДИА програма.
Истакнута драмтуршкиња Милена Марковић адаптирала је три прве епизоде и сценарио за филм, док су на преосталим епизодама радили млади сценаристи Дејан Прчић (од 4. до 10. епизоде) и Катарина Митровић (4. и 5. епизода).
Нановићев сценарио за серију је једно вријеме био изгубљен, али је управо редитељ Милутин Петровић успио да пронађе “последњи примерак из осамдесетих” и тако га спасе од заборава и нестанка.
Пратите нас на нашој Фејсбук и Инстаграм страници и Твитер налогу.