Изненађујуће истине о тинејџерима: Како их заштитити прије него буде прекасно!
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2024/09/750x500/20240905175641_540432.jpg)
Тинејџери су природно склони истраживању нових искустава и помјерању граница. То је нормалан дио њиховог развоја, али понекад може довести до понашања која могу угрозити њихову сигурност, као и сигурност других.
Као родитељ, може бити изазовно пронаћи баланс између омогућавања тинејџерима да се развијају и истовремено их заштитити од потенцијалних опасности.
Зашто су тинејџери склони ризичном понашању?
Тинејџери су биолошки програмирани да траже узбуђења. Њихов мозак је посебно осјетљив на награде које долазе из узбудљивих искустава, због чега су склонији ризику него дјеца или одрасли. Потрага за независношћу може их довести до тога да пркосе правилима и ограничењима која постављају одрасли. Иако то може фрустрирати родитеље, важно је разумјети да је овакво понашање често знак здравог развоја. Међутим, ризично понашање може бити појачано код тинејџера који се боре с емоционалним проблемима или су под великим стресом. Тинејџери који се осјећају изоловано или под притиском чешће ће се упуштати у опасне ситуације како би се носили с тим осјећањима.
Како тинејџери размишљају о ризику?
Тинејџери доносе одлуке о ризику у зависности од окружења у којем се налазе. Када су у друштву одраслих или у ситуацијама које нису емоционално напете, често размишљају пажљивије о могућим посљедицама. Међутим, када су с пријатељима или у емоционално набијеним ситуацијама, склони су импулзивним одлукама. Такође, врсте ризика које тинејџери преузимају често зависе од норми у њиховом окружењу и од тога колико су под надзором. Дјечаци су генерално склонији ризичном понашању него дјевојчице, али контекст у којем се налазе игра кључну улогу у обликовању њихових одлука.
Како родитељи могу помоћи тинејџерима да остану сигурни?
Прво и најважније, родитељи треба да обезбиједе разуман ниво надзора. Истраживања показују да надзор може смањити вјероватноћу опасног ризичног понашања код тинејџера. Али надзор не значи само физичко присуство – важније је бити доступан као партнер у сигурности вашег тинејџера. Поставите висока очекивања у вези с понашањем вашег тинејџера, али фокусирајте та очекивања на сигурност. Разговарајте о томе како могу доносити сигурне одлуке када ви нисте у близини и охрабрите их да се осјећају пријатно тражећи вашу помоћ када им је потребна.
Једна од најважнијих порука коју можете послати свом тинејџеру је: "Ако се икада нађеш у ситуацији у којој се осјећаш несигурно, желимо да нам се обратиш за помоћ. Обећавамо да те нећемо казнити зато што си потражио/ла нашу помоћ." Ова порука може значити све у тренутку када је вашем дјетету потребна подршка.
Када треба да се забринете због ризичног понашања?
Ризично понашање постаје забрињавајуће када тинејџери преузимају ризике који могу имати трајне посљедице, попут експериментисања с дрогама, алкохолом, незаштићеним сексуалним односима или непромишљеним физичким понашањем. Ако ваш тинејџер не учи из својих грешака и наставља с опасним понашањем, то је знак да је вријеме за забринутост.
Шта учинити ако сте забринути за свог тинејџера?
Ако сте забринути због ризичног понашања вашег тинејџера, отворено разговарајте с њим о својим бригама. Можете рећи нешто попут: "Мораш бити сигуран/на. Ако не можеш да се побринеш за своју сигурност, постаје моја одговорност да те заштитим, што може значити мање слободе." Јасно им ставите до знања да је ваш циљ њихова сигурност, а не казна. Ако ваши напори да их заштитите не дају резултате, можда је вријеме да потражите помоћ стручњака за ментално здравље. Тинејџери који се упуштају у високо ризична понашања, попут прекомјерне употребе супстанци, самоповређивања или насиља, могу имати користи од стручне подршке. Подршка тинејџерима током фазе када истражују нове границе може бити изазовна, али уз правилан приступ, можете им помоћи да остану сигурни док се развијају у зреле и одговорне особе. Постављањем јасних очекивања, отвореном комуникацијом и пружањем подршке, можете изградити повјерење које ће вашем тинејџеру помоћи да доноси боље одлуке.
Срдачно, мр сци др мед Александар Пејић, психијатар и отац два тинејџера
Пратите нас на нашој Фејсбук и Инстаграм страници и Твитер налогу.