Прво вјенчање након 26 година у повратничком селу код Мркоњић Града
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2018/08/750x500/20180815100511-267632.jpg)
Мркоњић Град - Вјерници жупе Лисковица, надомак Мркоњић Града, протеклог викенда су свједочили изузетно емотивном тренутку, јер је након 26 година забиљежено прво вјенчање у том повратничком селу насељеном католицима.
На вјечну љубав заклели су се Ивана Црноја, рођена у Минхену, а чији су родитељи из Лисковице, и изабраник њеног срца Доминик Кришто, из жупе Видоши, код Ливна, који такође живи у Њемачкој.
Занимљиво је да се баш у овом селу, у жупној цркви коју граде након што је порушена у рату, истог дана крстила недавно рођена Луција, прво дијете брачног пара Пере и Ренате Прањковић, поријеклом из средње Босне, а насељеног у Лисковици.
Славље је предводио бањалучки бискуп Фрањо Комарица, заједно са управитељем жупе Лисковица и жупником жупе Мркоњић Град велечасним Дарком Анушићем и својим секретаром велечасним Златком Матићем.
“Ивана је, дакле, рођена у Минхену, али је прошле године изразила жељу да се вјенча овдје, у цркви која је, богу хвала, изграђена до крова. Та се жеља ове године и реализирала. Дијете је поријеклом одавде и ми смо одрадили све што је требало с организацијске стране. Имали смо, дакле, у суботу прекрасну атмосферу, 200 до 300 људи било је на самом вјенчању”, прича за “Независне” Анушић.
Додаје да се у очима младенаца видјела радост. Истакао је да је истог дана крштена и малена Луција, чија је породица из средње Босне доселила у Лисковицу, гдје има доста пусте земље, а они се баве сточарством, односно узгојем бикова за борбу.
“Ја сам Луцијиним родитељима, Пери и Ренати, предложио да, кад већ имамо вјенчање, и они донесу дијете да се крсти. То је све било под светом мисом од 15 часова до 16.30. Прекрасна атмосфера”, препричава нам Анушић утиске, те додаје да су прво крштење након рата имали прије двије године, када је крштено двоје дјеце.
Бискуп Комарица је у суботу на почетку овог славља изразио радост, која је била видљива на лицима не само слављеника и њихове бројне родбине, него и свих присутних.
У Лисковици је повратак донекле заживио. Ту су углавном настањени људи у пензији. Обновљено је 40 до 50 кућа, чији власници најчешће долазе током викенда или у вријеме годишњег одмора.
“Током цијеле године свијета има, али не колико га је било прије рата. Сада је овдје сталних 20 до 30 људи, с тим што је велика фреквенција оних који нон-стоп долазе и одлазе”, напомиње Анушић.
Село Лисковица, смјештено неколико километара од Бјелајца, надомак Мркоњић Града, примјер је идеалног суживота, и од рата наовамо инциденти нису забиљежени. Протеклог викенда овдје је била и корида, којој су присуствовале хиљаде људи из свих крајева Европе.
Пратите нас на нашој Фејсбук и Инстаграм страници и Твитер налогу.