Божић у дому седмочлане породице Татић из Доње Лепенице код Српца највећа срећа
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2021/01/750x500/20210106000305_345897.jpg)
СРБАЦ - Седмочлана породица Бранислава и Мире Татић из Доње Лепенице код Српца сваке године жељно ишчекује Божић, јер се на кућном огњишту окупи породично јато које је расуто од Српца преко Бањалуке до Минхена. Домаћинство тада оживи као ријетко кад у години, јер нестану свакодневне бриге и обавезе, а двориштем се заоре пјесма, смијех и дјечја граја.
Иако су већ засновали властите породице, најстарија кћерка Бранкица (33) и син Борислав (30) са животним сапутницима долазе да прославе празник у топлини родитељског дома, а из Њемачке им се придружују сестре близнакиње Милица и Милијана, које не могу замислити Божић у туђини. Дочекује их брат Бојан, који је рођен истог дана када и њих двије, 7. новембра 1996. године, и који је највећи мезимац у породици.
- За мене је Божић заиста најрадоснији празник, јер када смо сви на окупу, за заједничком трпезом, за мене нема веће среће. Истински уживамо у његовим чарима и прослављамо га онако како су то радили и наши преци. Сваки крај има неке своје обичаје, а ми се држимо оних које су нам пренијели наши родитељи, дједови и баке - каже Мира Татић.
Прослава Божића код Татића почиње на Бадњи дан, када устају рано ујутро да би посјекли бадњак и донијели пред кућу, а затим пеку божићну печеницу коју су припремили дан раније, на Туциндан.
- Прије изласка сунца одлазим са сином Бориславом да бих пронашао бадњак који има широку крошњу са доста грана и листова. Сијече се тако што се треба окренути према истоку и ударити са једним, а највише три ударца. Постављамо га пред гаражу, гдје га домаћице оките, а неколико гранчица унесемо у кућу. При сјечењу бадњака обавезно се изговара молитва за здравље и срећу - каже педесетчетворогодишњи Бранислав.
Један од сеоских обичаја је да окићен бадњак, који су посјекли мјештани, провезу на трактору кроз село, гдје га сва домаћинства благосиљају и дарују, а на исти начин се дочекује и код породице Татић.
- Припремимо ракију, вино, пешкире и приглавке да бисмо даривали бадњак, а обавезно га поспемо житом, као и све госте који нам дођу у посјету - прича Мира.
Истиче да је њихова традиција, која датира још из давних времена, да на Бадњи дан никуда не одлазе од куће, а тај дан су искључиво посвећени припреми празничне трпезе и породичном окупљању и дружењу.
- На Бадњи дан обавезно спремамо посна јела попут рибе на жару, посног пасуља, роткве и баклаве, а прије вечере уносимо у кућу сламу за пијукање, чему се сви радујемо. Поред бомбона и слаткиша, у слами се нађе и која парица, а све што се пронађе однесе се сутрадан и придари цркви. Сламом која остане од пијукања окитимо воће, да буде родна година - каже Мира.
На божићно јутро, дјеца одлазе у цркву на уранак, а домаћини остају код куће да би спремили трпезу.
Отац Бранислав сијече печеницу и то по обичајима прво лијеву плећку, док се глава обавезно оставља за Мали Божић, који се прославља седам дана касније.
- Док супруг припрема печеницу, моја је дужност да испечем погачу чесницу у коју се стави новчић и онај ко га пронађе биће срећне руке у овој години. Код нас је обичај да онај ко га пронађе новчић однесе у цркву за срећу и здравље, а пошто имамо пуно дјеце, готово увијек се деси да га пронађе неко од њих - каже Мира.
Један од обичаја које су наслиједили од предака је да за Божић припремају три хљеба, а поред чеснице, пеку се још и погаче ковртањ и орачица.
- Чесница се поједе за Божић, а ковртањ и орачица се остављају за Мали Божић и од њих се прави попара, која се једе за доручак. Мали Божић се код нас такође прославља у великој радости и досљедно поштујемо све обичаје, иако нас не буде много у кући као за Божић, али љепота празновања остаје иста - каже Мира.
На божићној трпези код Татића се поред чеснице и печенице обавезно нађу и сарма и цицвара, као и разни колачи, а прије него што се почне са јелом упали се свијећа, уз обавезну молитву.
- Доручак почиње тек када се сви укућани врате из цркве и тада се сједа за сто. Прије јела обавезно се поједе кришка јабуке умочена у мед, а на трпези се по традицији увијек нађе и домаћи сир. Сједимо и дружимо се читавог дана у радости и весељу, а ако нам неко дође у госте, такође нам се придружи за столом - каже Мира.
Заједно с њима Божић редовно прославља и Браниславов отац Ранко (79), а од ове године, поред снахе Наташе, први пут им се придружио и унук Његош, који има свега шест мјесеци.
Његошев отац Борислав каже да већ двије године живи са супругом у Српцу, али да божићне празнике редовно прослављају у његовој родној кући.
- За Божић ме вежу само лијепе успомене. Још од малих ногу сам ишао са оцем сјећи бадњак у шуму, што је за мене био посебан осјећај који ћу пренијети и свом сину. Радује ме што се обичаји из тог периода нису промијенили до данас - каже Борислав.
Његова најстарија сестра Бранкица, која са супругом Немањом живи у Бањалуци, такође долази код родитеља да прославе Божић а ни даљина већа од 700 километара није препрека за њихове млађе сестре Милицу и Милијану да им се придруже на божићном весељу.
- Моја прва асоцијација на Божић је кићење бадњака, пијукање код куће и у цркви, налагање бадњака пред храмом и дружење у породичној кући за трпезом. То је наш највећи мотив да се вратимо у завичај и своји на своме дочекамо најрадоснији празник - каже Милица.
Она са сестром Милијаном ради као здравствени радник у једној клиници у Минхену, а у слободно вријеме доста времена проводи у дружењу са нашим земљацима.
- Веома држимо до православне вјере, што је још више дошло до изражаја сада када живимо у туђини. Често посјећујемо литургије у православној цркви у Минхену, гдје долази доста људи из Српске који тамо живе и раде. Прошле године смо у Њемачкој прославиле нашу крсну славу Ђурђевдан и тешко нам је пало што нисмо могле доћи кући, али смо то прославиле на свој начин, у друштву најближих пријатеља с којима се тамо дружимо - присјетила се Милијана.
Како каже, жељно чека тренутак када ће поново сви заједно бити на окупу у родном селу, јер је породица за њих светиња и највеће благо.
Рођенданско славље
Између Нове године и Божића у кући Татића ових дана је приређено још једно весеље, јер је домаћица Мира прославила 52. рођендан.
- Дјеца се се окупила и прије Божића да би ми спремили изненађење - торту, цвијеће и поклоне. Било је лијепо и емотивно, посебно што сам први пут прославила рођендан са унуком - рекла је Мира.
Удружење
Бранислав Татић је власник приватне фирме која се бави дрвопрерадом, а добре резултате постиже и у области пољопривреде. Супруга Мира је предсједница Удружења родитеља и дјеце са посебним потребама “Извор” из Српца, а њихов најмлађи син Бојан је такође члан овог удружења.
Пратите нас на нашој Фејсбук и Инстаграм страници и Твитер налогу.