Ljubav iz djetinjstva Mile i Boro Šubara iz Rogatice traje cijeli život
![](https://cdn.glassrpske.rs/slika/2018/10/750x500/20181018122726-271674.jpg)
Rogatica - Rođeni u istom selu, istog datuma i na veliki praznik Pokrov presvete Bogorodice, Mila Mrakić i Boro Šubara iz Goražda, odrastali su zajedno, dijelili dobro i loše, prvu ljubav spoznali zajedno, a prije nekoliko dana proslavili su i šest decenija braka.
Povodom velikog jubileja i njihovih rođendana u kući u Rogatici, gdje žive poslije egzodusa iz Goražda, upriličeno je porodično slavlje.
Iako svi najbliži i najdraži gosti, rasuti od Crne Gore do Kanade, nisu mogli doći, čestitke od njih su pristigle, a slavljenici su ih pročitali sa bliskim srodnicima i komšijama. Pripremljen je svečani ručak i torta, a skromno slavlje proteklo je uz poljupce, čašu vina i želje da slavljenici dožive i dijamantski jubilej.
- Sve je počelo spontano - priča Mila. Boro je izrastao u kršnog momka, bujne kose i pogleda koji je "s nogu obarao" ženski svijet, a po mladalačkoj ljepoti ni ona nije zaostajala.
- Iako sam bila skromnijeg rasta i iz siromašnije porodice, mnogi momci iz sela i okoline su se za mnom okretali. To okretanje, po svemu sudeći, bilo je razlog da je Boro u duši nosio dozu ljubomore i vrlo rano ponudio mi je brak da bi me "sklonio" od pogleda drugih momaka i sačuvao za sebe - kaže slavljenica uz smijeh.
Kako je Boro očekivao poziv za odlazak u JNA i pored obećanja da se neće udati dok se on ne vrati, Mila priča da joj nije povjerovao i u dogovoru sa svojim ukućanima i uz njen pristanak ubrzao je ženidbu.
- Bez znanja moje majke, braće i sestara, Boro i njegovi "ukrali" su me na Djetinjce pred Božić 1958. godine. Boro je tada imao 20, a ja tek zakoračila u 18. godinu i zbog moje malodobnosti, nismo se mogli odmah vjenčati - priča Mila.
Mlada i neiskusna, došla je u kuću u kojoj je već bilo 12 čeljadi. Uz to Boro je uskoro otišao u vojsku, a na odsustvo je došao tek poslije godinu i po.
Po dolasku iz vojske, nastavio je priču Boro, zaposlio se u Sarajevu u željeznici. Ubrzo je prešao u goraždansku azotaru, a i porodica se proširila. Deset godina su stanovali privatno, da bi 1969. godine izgradili kuću u Goraždu i tu svili svoje porodično gnijezdo. Sve je funkcionisalo kako treba, priča Boro, sve dok ih nesretni rat, 1992. godine, nije primorao da napuste svoj dom.
- Čovjek sve preživi, i lijepe i ružne stvari. Lijepe stvari uvijek pamtimo, a skladan brak koji prati ljubav i obostrano razumijevanje, pomaže da sve teške momente zaboravljamo i prevazilazimo - kaže Boro.
Boro i Mila, na svijet su donijeli i na put izveli troje djece, sinove Voju i Momčila i kćerku Jadranku. Oni su slavljenicima poklonili šestoro unučadi i dva praunuka.
Pratite nas na našoj Facebook i Instagram stranici i Twitter nalogu.